Справа № 815/589/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/589/16

Справа № 815/589/16

У Х В А Л А

12 лютого 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду – Потоцька Н.В., розглянувши клопотання представника державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про звільнення від сплати судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до державного закладу «Дитячий спеціалізований санаторій «ЗЕЛЕНА ГІРКА» про стягнення заборгованості у сумі 25 506,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Адміністративний процес ініціюється через подання адміністративного позову. Адміністративний позов, згідно з пунктом 6 коментованої статті, є зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно – правових відносинах. Тільки адміністративний позов, поданий відповідно до правил адміністративного судочинства, може бути підставою для відкриття провадження у адміністративній справі.

Згідно приписів ч. 3 ст.106 КАС України до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору.

ДПІ у Київському районі м. Одеси ДФС в Одеській області звернулося до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ( в редакції, що діяла до 01.09.2015 р.), державні органи, в тому числі органи ДФС, були звільнені від сплати судового збору. Дана пільга поширювалась на час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно службової записки сектору фінансово – економічної роботи та бухгалтерського обліку № 257/11 від 22.01.2016 р. визначено, що тимчасовим кошторисом на 1 квартал 2016 року не передбачено фінансування сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання суд вважає за необхідне зазначити таке.

Законом України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач, не є суб’єктом на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону.

Позивач у заявленому клопотанні вказує на майновий стан ДПІ, а саме: відсутність коштів призначених на цю мету.

З цього приводу суддя вважає за необхідне зазначити, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Так, на думку судді, звільнення заявника від сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, суд критично ставиться до посилань позивача, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно частини 2 ст. 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи дію принципу змагальності, це питання вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне скрутне матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Позивач вказує, що тимчасовим кошторисом на 1 квартал 2016 року не передбачено кошти на сплату судового збору. Крім того, Законом України «Про судовий збір» у попередній редакції органи ДФС були звільнені від сплати судового збору.

Однак, суд критично ставиться до посилань позивача на тимчасовий кошторис на 1 квартал 2016 року, оскільки у суду відсутній вказаний документ, так як до поданого клопотання наданий «Кошторис на 2015 рік», а отже у суду відсутні підстави для надання належної правової оцінки кошторису на 1 квартал 2016 року для з'ясування майнового стану ДПІ у Київському районі м. Одеси.

Крім того, слід зазначити, що прийнятий Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», який набрав чинності 01.01.2016 року.

Вказані обставини свідчать, що у держаного органу (ДПІ у Київському районі м. Одеси ДФС) відсутні правові підстави для звернення до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 87 - 88 КАС України, Законом України «Про судовий збір» суддя,–

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.