Справа № 559/44/16-а
Суддя: Лопухович А. О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/44/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича до управління патрульної поліції ГУНП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою рядового 2-ї роти батальйону УПП м.Луцьк ОСОБА_2 від 24 грудня 2015 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано штрафу в розмірі 255 гривень. Дану постанову вважає незаконною. В постанові про адміністративне правопорушення ПС 2 №801923 від 24 грудня 2015 року про визнання його винним вказується, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив стоянку ближче 10 метрів до перехрестя, чим порушив п.15.9 г ПДР України. Він не погоджується з подібним формулюванням, нібито, скоєного ним адміністративного правонорушення. На даній ділянці дороги є кругове кільце, а не є перехрестя вулиць Карбишева і Єршова. Він здійснив зупинку автомобіля для телефонного дзвінка, в дозволеному ПДР місці, а саме за 30 метрів до дороги - в напрямку вул.Єршова, на стоянку. Патрульна машина стояла безпосередньо на круговому русі. Як тільки він зупинився до нього підійшов поліцейський. Попросив документи: посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та страховку і пішов до службового автомобіля, сказавши чекати. Він подумав, що автомобіль будуть перевіряти по базі. Через 10 хвилин ОСОБА_2 повернувся і надав для підпису постанову. Він попросив пояснити відносно чого її складено. На його прохання провести заміри і показати зафіксовану відстань від автомобіля до перехрестя йому було відмовлено, оскільки ніяких засобів вимірювання у поліцейського при собі не було. Також було відмовлено у допиті свідків, які були в його машині. Протокол про вчинення правопорушення не складався, пояснень не відбиралося, а тому у постанові він зазначив, що з вказаним правопорушенням не згідний. Він після того, особисто все сам переміряв і сфотографував, відстань була 30 м. Просить скасувати постанову поліцейського роти №2 батальйону УПП м.Луцьк від 24 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою його піддано штрафу в розмірі 255 гривень.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та просить задоволити його із зазначених підстав. Пояснив, що дії інспектора повністю не відповідали вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить розписка. Причина неявки суду не відома, а тому не може вважатися поважною. Подав до суду письмові заперечення, у задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши позивача, свідка та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Постановою ПС 2 №801923 від 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 255 гривень.(а.с.4)

Статтею 222 ч.1 КУпАП передбачено, що органи національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі і за частиною 1 статті 122 зазначеного Кодексу.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності доведення правомірності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність його дій.

До суду відповідачем не надані докази, які б спростовували посилання позивача, не надані матеріали адміністративної справи.

Допитаний свідок ОСОБА_3 пояснив, що був присутній під час цих подій в автомобілі позивача. ОСОБА_1 зупинився, щоб відповісти на телефонний дзвінок, це була вимушена зупинка. Відразу підійшов працівник поліції, якому на вимогу були передані всі документи і пішов. Через деякий час повернувся і дав підписати позивачу постанову. Ніяких інших документів не складалося, пояснень не відбиралося, нічого конкретно не пояснювалося. Після цього, ОСОБА_1 переміряв вказану відстань і там виявилося більше 30 м.

Таким чином, при ухваленні оскаржуваної постанови, не було з»ясовано всіх обставини, що підлягають обов»язковому встановленню, не складане протоколу, не відібрано пояснень у позивача та свідків у справі, а тому постанова є такою, що не відповідає вимогам Закону і підлягає скасуванню.

Відповідно до 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 122, 247, 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2,10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича до управління патрульної поліції ГУНП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову серії ПС2 №801923 від 24 грудня 2015 року поліцейського роти №2 батальйону УПП м.Луцьк ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 В»ячеслава Юрійовича до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді стягнення в розмірі 255 грн. скасувати.

Постанова підлягає оскарженню в загальному порядку (рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року справа №1-6/2015 положення ч.2 ст.171-2 КАС України визнано неконституційними) .

Суддя: