Справа № 2-а-2195/10
Суддя: Винниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2195/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд

Полтавської області

в складі судді Винниченко Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду м. Хоролі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про перерахунок та виплату соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про перерахунок та виплату соціальних виплат, вказавши, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що доводиться копією посвідчення громадянина, що постраждав від Чорнобильської катастрофи Серія А № 053459, виданого 13.03.1997 року Полтавською обласною державою адміністрацією та інвалідом війни 2- ї групи згідно посвідчення Серія Б № 226763.

21.03.2000 року при освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії позивача було визнано інвалідом II групи по захворюванню, пов'язаному із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безстроково, що повністю підтверджується довідкою МСЕК Серія МСЕ № 0205677, безтерміново.

З повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрації слідує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога за 2005-2010 роки позивачу виплачувалася в 2005 році 26,70 гривень, /дата виплати вересень 2005 року/, в 2006 році 100 гривень /дата виплати червень 2006 року/, в 2007 році 100 гривень, /дата виплати серпень 2007 року/, за 2008 році 100 гривень / дата виплати серпень 2008 року/, в 2009 році 100 гривень /дата виплати травень 2009 року, в 2010 році 100 гривень / дата виплати вересень 2010 року/.

Відповідно до З.У. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу як інваліду війни щорічно до 05 травня виплачувалася разова грошова допомога за 2005 рік в розмірі 330 гривень, за 2006 рік в розмірі 330 гривень, за 2007 рік в розмірі 360 гривень, за 2008 рік в розмірі 400 гривень, за 2009 рік в розмірі 430 гривень, за 2010 рік в розмірі 480 гривень.

Одноразову компенсацію при встановленні 2-ї групи інвалідності УП та СЗН Хорольської РДА не проводило.

Позивач вважає, що йому неправильно нараховувалась щорічна допомога на оздоровлення за 2005-2010 роки, як інваліду 2-ї групи, та щорічної разової грошова допомоги до 05 травня за 2005-2010 роки, як інваліду 2,-ї групи; одноразової компенсації при встановленні 2-ї групи інвалідності в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат.

Позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, подав заяву, в якій вказується,що управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області позовні вимоги позивача не визнає на підставі поданих заперечень.

З огляду на наявність вказаних клопотань відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні

Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково на підставі слідуючого.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що доводиться копією посвідчення громадянина, що постраждав від Чорнобильської катастрофи Серія А № 053459 виданого 13.03.1997 року, та посвідченням Серії Б № 226763 виданого Полтавською обласною державою адміністрацією, а також інвалідом ІІ групи по захворюванню, пов'язаному із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяної здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС та сім'ям за втрату годувальника.

Абзацом 2 ч.4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС виплачується в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат, а розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та приписів п.п.1-3 Порядку використання коштів Державного бюджету для виконання програм, повязаних із спеціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року, у управління праці та соціального захисту населення з»явився обовязок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема, пільг громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, звернення з позовними вимогами до Управління праці та соціального захисту населення щодо стягнення зазначених видів допомоги є обґрунтованими.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрації слідує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога за 2005-2010 роки позивачу виплачувалася в 2005 році 26,70 гривень, /дата виплати вересень 2005 року/, в 2006 році 100 гривень /дата виплати червень 2006 року/, в 2007 році 100 гривень, /дата виплати серпень 2007 року/, за 2008 році 100 гривень / дата виплати серпень 2008 року/, в 2009 році 100 гривень /дата виплати травень 2009 року, в 2010 році 100 гривень / дата виплати вересень 2010 року/.

Відповідно до З.У. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу як інваліду війни щорічно до 05 травня виплачувалася разова грошова допомога за 2005 рік в розмірі 330 гривень, за 2006 рік в розмірі 330 гривень, за 2007 рік в розмірі 360 гривень, за 2008 рік в розмірі 400 гривень, за 2009 рік в розмірі 430 гривень, за 2010 рік в розмірі 480 гривень.

Одноразову компенсацію при встановленні 2-ї групи інвалідності УП та СЗН Хорольської РДА не проводило.

Отже, в 2005,2007-2010 роках позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обґрунтоване сподівання на отримання такої допомоги в розмірі визначеного абз. 2 ч 4. ст.48 зазначеного закону, згідно довідки УП та СЗН Хорольської РДА.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом № 796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у частині 1 статті 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі № 796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, оскільки відповідно до частини 1 статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою, конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом № 796-ХІІ, є безпідставним.

Згідно ч.7 ст.48 вищенаведеного Закону України розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової допомоги на оздоровлення за 2006 рік задоволенню не підлягають, так як в 2006 році такі виплати були зупинені,

Позивачу за 2007 рік виплату щорічної допомоги на оздоровлення проведено в серпні 2007 року в сумі 100,00 грн. згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, відповідач, здійснивши зазначену виплату у період після 09.07.2007 року згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року, діяв неправомірно.

Відповідно до положень ч.5 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивачу, як інваліду війни, повинна виплачуватися щорічно до 5 травня разова грошова допомога.

Згідно вказаних положень інвалідам війни 11-ї групи щорічно виплачується до 5 травня разова грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно повідомлення УПСЗН Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області позивачу виплачена до 5 травня разова грошова допомога передбачена ст.13 Закону України» Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу виплачувалася як інваліду війни за 2005 рік в розмірі 330 гривень, за 2006 рік в розмірі 330 гривень, за 2007 рік в розмірі 360 гривень, за 2008 рік в розмірі 400 гривень, за 2009 рік в розмірі 430 гривень, за 2010 рік в розмірі 480 гривень.

Зазначені виплати до 5 травня здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином, право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається відповідно до законодавства, що діє на час здійснення цих виплат.

Застосування законодавства України у такий спосіб стосовно здійснення виплат щорічної допомоги до 5 травня також ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року № 4-зп, який у п.3 зазначив наступне: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

Зазначені виплати до 5 травня здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином, право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається відповідно до законодавства, що діє на час здійснення цих виплат.

Зазначені правові норми Законів України Про Державний бюджет України на 2005-2006 роки не визнані неконституційними і були чинними на час виникнення спірних правовідносин та є чинними і на час розгляду справи в суді, тому відповідач УПСЗН правомірно здійснив нарахування та виплату позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 роки в розмірах відповідно до чинного законодавства. Отже, у задоволенні вимог позивача стосовно виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2005-2006 роки у розмірі, встановленому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», слід відмовити.

Розмір разової грошової допомоги до 5 травня визначається із розрахунку мінімальної пенсії за віком на момент виплати такої допомоги. Виходячи з повідомлення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, фінансування виплат такої допомоги здійснювалося в квітні 2009 року, отже, позивачу була виплачена вказана допомога за 2009 рік до 5 травня 2009 року. Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу недоотриману позивачем суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком на момент проведення йому виплати такої допомоги.

В 2010 році дія ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту не зупинялася і до неї не вносилися зміни, отже, у 2010 році до даного часу діючими є положення ч.5 ст.13 Закону, які визначають кратність разової грошової допомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу недоотриману позивачем суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком на момент проведення йому виплати такої допомоги.

Одноразова компенсація при встановленні групи інвалідності позивачу взагалі не виплачувалась.

Абзацом третім частини першої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам 2-ої групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Отже, відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачеві одноразову компенсацію при встановленні 2-ої групи інвалідності у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визначивши їх розмір на момент виплати.

Отже, звернення з позовними вимогами до управління праці та соціального захисту населення щодо стягнення зазначених видів допомоги та компенсації є обгрунтованим.

Зазначене доводить, що управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, як розпорядник коштів Державного бюджету України, є належним відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивач не пропустив строку для звернення до адміністративного суду встановленого ст. 99 КАС України, оскільки про порушення його прав він дізнався на протязі останніх трьох місяців до дня звернення до суду з даним позовом, що не спростовано відповідачем відповідно до ст. 71 КАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,8-11,69-71,79,86,94,99,158-163,185,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 8, 19, 22,152 Конституції України, ст. ст.1,13, 48, 63,70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 13,.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р., Рішенням Конституційного Суду України № 4-зп від 03.10.1997р., Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про перерахунок та виплату соціальних виплат, задоволити частково.

Визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області щодо у непроведенні позивачу перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2005,2007-2010 роки, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", разової грошової допомоги до 5 травня за 2006-2010 рік, передбаченому ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності, протиправною.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 5-х мінімальних заробітних плат за 2005,2007-2010 роки із розрахунку мінімальної заробітної плати станом на момент виплати та провести відповідні виплати з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2006-2010 роки у розмірі 8 /восьми/ мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " із розрахунку мінімальної пенсії за віком станом на момент проведення йому виплати даної допомоги та провести відповідні виплати з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,із розрахунку мінімальної заробітної плати визначених законодавством на момент виплати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Хорольський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий: