Справа № 818/1803/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 р. Справа № 818/1803/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.
суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М. ,
за участю секретаря судового засідання Афанасьєва О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» до Державного реєстратора служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області Яценко Ігоря Миколайовича, Державної реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, за участю прокуратури м. Суми, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Україна» про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -
В с т а н о в и л а:
29.05.2015 року позивач публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (далі ПАТ «Сумигаз») звернувся до суду з позовом, яким просить:
скасувати рішення відповідача - державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області Яценка І.М. (далі державний реєстратор) від 10.10.2013 року № 3388331 про державну реєстрацію права власності приватного сільськогосподарського товариства агрофірма «Україна» (далі ПСП агрофірма «Україна») на об`єкт нерухомого майна: комплекс, підвідний газопровід АГРС м. Білопілля - ГРП с. Рижівка, за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Рижівка, вул. Ювілейна, буд.4 (далі підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка, підводний газопровід);
скасувати рішення державного реєстратора від 10.10.2013 року № 3389470 про державну реєстрацію іпотеки на предмет іпотеки підвідний газопровід;
скасувати рішення державного реєстратора від 10.10.2013 року № 3388646 про державну реєстрацію обтяження на предмет обтяження підвідний газопровід;
зобов`язати відповідача - реєстраційну службу Білопільського районного управління юстиції Сумської області (далі реєстраційна служба) внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ПСП агрофірма «Україна» на об`єкт нерухомого майна підвідний газопровід;
зобов`язати реєстраційну службу внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження підвідного газопроводу.
Позивач зазначає, що підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна послугувало судове рішення, яке на час проведення державної реєстрації було скасовано судом вищестоящої інстанції.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року в задоволені адміністративного позову ВАТ «Сумигаз» відмовлено.
Судове рішення вмотивовано відсутністю у позивача права на судовий захист за відсутністю факту порушення його прав. На думку суду, саме Міністерство енергетики та вугільної промисловості має право звертатися до суду з позовом про скасування рішень державного реєстратора.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року та прийняти нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.
Скаржник зазначає, що ПАТ «Сумигаз» є належним балансоутримувачем підводного газопроводу і, таким чином, оскаржувані рішення державного реєстратора порушують права та законні інтереси підприємства як балансоутримувача державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлено від його основного виробництва. На час проведення 10.10.2013 року державної реєстрації права власності, іпотеки та обтяження на підвідний газопровід ПСП агрофірма «Україна» не є його власником, що установлено набравши законної сили судовим рішенням.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представників осіб, які беруть участь у слуханні справи: позивача та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 200 КАС України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон N 1952-IV в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
За частиною 13 ст. 15 Закону N 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону N 1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону N 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Зазначені положення кореспондуються з положеннями 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року N 703.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону N 1952-IV державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункти 7, 10).
Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями та приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п. 3 Порядку використання даних відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за N 2102/22414, ці дані використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про обтяження речових прав на нерухоме майно, у тому числі обтяжень податковою заставою, під час проведення державної реєстрації прав з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв/запитів на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв/запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.
Судом встановлено, що розпорядженням Білопільської РДА від 27.12.2002 року № 587 за ПСП агрофірма «Україна» визнано право власності на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка (т 1, а.с. 242).
27.12.2002 року ПСП агрофірма «Україна» видано свідоцтво про право власності на зазначений газопровід та філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» здійснено державну реєстрацію права власності, про що у книзі № 49 зроблений запис № 5507 (т. 1, а.с. 241).
10.02.2003 року між ПСП агрофірма «Україна» та АППБ «АВАЛЬ» укладений кредитний договір № 012/051/1739 (т. 1, а.с. 236-239).
26.02.2003 року державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори Бойко О.І. посвідчений договір застави (№ за р. 335), за умовами якого ПСП агрофірма «Україна» для виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору укладеного з АППБ «АВАЛЬ», передає у заставу, у тому числі підвідний газопровід (т. 2, а.с. 16-17).
28.05.2005 року державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори до Державного реєстру іпотек внесені відомості про іпотеку, реєстраційний номер обтяження об`єкту 2021036 (т. 2, а.с. 87), а 15.10.2007 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5837451 (т. 2, а.с. 88).
Розпорядженням Білопільської РДА від 16.10.2006 року № 556 за протестом прокурора розпорядження Білопільської РДА від 27.12.2002 року № 587 скасовано.
Розпорядженням Білопільської РДА від 31.03.2008 року № 200 скасовано розпорядження Білопільської РДА від 16.10.2006 року № 556.
Розпорядженням Білопільської РДА від 01.09.2009 року № 502 скасовано розпорядження Білопільської РДА від 31.03.2008 року № 200 (т. 1, а.с. 22).
Розпорядженням Білопільської РДА від 07.09.2009 року № 517 скасовано свідоцтво на право власності на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка від 27.12.2002 року (т. 1, а.с. 23).
15.09.2009 року філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» скасована реєстрація права власності агрофірми «Україна» на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка (т. 1, а.с. 24-27).
Рішенням Білопільської міської ради Сумської області від 16.10.2009 року ВАТ «Сумигаз» безоплатно передано до державної власності частину газопроводу АГРС м. Білопілля-ГРП с. Рижівка, протяжністю 9,432 км. 03 см., який проходить по території Білопільської міської ради (т. 1, а.с. 28, 29).
Рішенням Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 15.10.2009 року ВАТ «Сумигаз» безоплатно передано до державної власності частину газопроводу АГРС м. Білопілля - ГРП с. Рижівка, протяжністю 2400 м/п, який проходить по території Гуринівської сільської ради (т. 1, а.с. 30,31).
Рішенням Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області від 29.09.2009 року ВАТ «Сумигаз» безоплатно передано до державної власності частину газопроводу АГРС м. Білопілля - ГРП с. Рижівка, протяжністю 3400 м/п, який проходить по території Іскрисківщинської сільської ради (т. 1, а.с. 32, 33).
Рішенням Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 30.09.2009 року ВАТ «Сумигаз» безоплатно передано до державної власності частину газопроводу АГРС м. Білопілля - ГРП с. Рижівка, протяжністю 6751,66 м/п, який проходить по території Риживської сільської ради (т. 1, а.с. 34, 35).
Судом встановлено, що підвідний газопровід внесений до Єдиного реєстру об`єктів державної власності та з відомості про окреме державне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарської організації (форма « 2б(к)), балансоутримувачем державного майна: є ПАТ «СУМИГАЗ», дата останньої індексації основних фондів 31.12.2009 року (т. 1, а.с. 15-17).
Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлено, що Єдиний реєстр об`єктів державної власності є автоматизованою системою збирання, обліку, накопичення, оброблення, захисту та надання інформації про нерухоме майно, у тому числі передане в оренду (лізинг), концесію або заставу, державних підприємств, установ та організацій, а також про корпоративні права держави та державне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарських структур. Реєстр формується Фондом державного майна України за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, Антимонопольного комітету України, інших уповноважених органів управління, а також Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, на єдиних методологічних засадах, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Формування Реєстру в частині нерухомого майна здійснюється на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих зазначеними в абзаці першому цієї частини органами відповідно до законодавства.
Колегія суддів звертає увагу, що дії Міністерства енергетики та вугільної промисловості щодо включення підвідного газопроводу до Єдиний реєстр об`єктів державної власності оскаржуються ПСП агрофірма «Україна» у судовому порядку.
Рішенням господарського суду Сумської області від 15.04.2010 року по справі № 6/182-09н за ПСП агрофірма «Україна» визнано право власності на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка, який проходить по території Білопільської міської ради Іскрисківщинської, Гуринівської та Рижівської сільських рад, що в цілому складається з 23,4 км. трубопроводу діаметром 273, 219, 159, 2 підводних річкових переходів, 3 проколів під залізничними коліями, 11 проходів під дорогами з твердим покриттям, 3 катодних станцій ГРП, 6 засувок. В задоволені позовних вимог ПСП агрофірма «Україна» в іншій частині судовим рішенням відмовлено (т. 1, а.с. 36-38).
Зазначене судове рішення послугувало підставою для здійснення 18.05.2010 року державної реєстрації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ПСП агрофірмою «Україна» права власності на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка, реєстраційний номер майна 160391 (т. 1, а.с. 51, т. 2, а.с. 86).
У вересні 2010 рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2010 року скасовано судом вищестоящої інстанції, справа передана для нового розгляду до цього ж суду.
Рішенням господарського суду Сумської області від 12.01.2012 року по справі № 6/182-09нр відмовлено в задоволені позову ПСП агрофірма «Україна» про скасування розпоряджень Білопільської РДА: від 01.09.2009 року № 502, від 16.10.2006 року № 556, від 07.09.2009 року № 517, та про визнання права власності за ПСП агрофірма «Україна» на підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка, протяжністю 24,3 км., який знаходиться на території Білопільської міської ради, Іскрисківщинської, Гуринівської та Риживської сільських рад (т. 1, а.с. 44-50).
Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2012 року апеляційна скарга ПСП агрофірма «Україна» на рішення Господарського суду Сумської області від 12.01.2012 року по справі № 6/182-09нр повернута скаржнику (т. 2, а.с. 164-165).
29.11.2012 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «Сумигаз» укладений договір № 31/13 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва (т. 1, а.с. 201-211).
10.10.2013 року ОСОБА_1 , особа яка уповноважена представляти юридичну особу ПСП агрофірма «Україна», у правовідносинах з третіми особами (т. 1, а.с. 245 обор), подав до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), а саме, - для державної реєстрації виникнення у ПСП «Україна» права приватної власності на підвідний газопровід (т. 1, а.с. 216, т. 2, а.с. 74-75).
Разом з іншими документами, що були додані до цієї заяви, ОСОБА_1 надано рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2010 року по справі № 6/182-09н та рішення господарського суду від 02.2005 року по справі № 15/8А-05, на яких відсутня відмітка суду, яка свідчить про те, що судові рішення набрали законної сили (т. 1, а.с. 214-221, 222, 223-239, 240, 241-248, т. 2, а.с. 1-72).
Рішенням державного реєстратора № 7968089 від 15.11.2013 року на підстав положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, проведена державна реєстрація права приватної власності ПСП агрофірма «Україна» на підвідний газопровід з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності від 15.11.2013 року рішення суду, яким встановлено право власності ПСП агрофірма «Україна» на підвідний газопровід було скасовано та рішенням суду від 12.01.2012 року у задоволені позовних вимог ПСП агрофірма «Україна» про визнання права власності на цей підвідний газопровід відмовлено.
Тобто, оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності прийнято та здійснено з порушенням ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 26 Закону N 1952-IV, а також п. 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.
При цьому, колегія суддів вважає, що наявність рішення, що винесено судом за наслідками розгляду та вирішення справи за позовом зацікавленої особи про визнання за цією особою права власності на об`єкт нерухомого майна, виключає можливість встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства на підставі інших документів, що створені раніше дати судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що державна реєстрація прав є обов`язковою, оскільки відповідно до Цивільного кодексу України та ст. 3 Закону N 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно із ч. 2 ст. 30 Закону № 755-IV дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Таким чином, захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.
Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
Об`єктами управління державної власності є, зокрема, майно, яке передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям; майно, яке передане державним господарським об`єднанням; державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.
Стаття 4 цього Закону визначає, що суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об`єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об`єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; Національна академія наук України, галузеві академії наук.
Судом встановлено, що ВАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (код 03352432) створене на підставі наказу Державного комітету по нафті і газу від 14.03.1994 року № 112 шляхом перетворення Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» у відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на підставі Указу Президента України «Про корпоратизацію» № 210/93 від 15.06.1993 року.
ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (код 03352432) є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (п. 1.2.1 Статуту ПАТ «Сумигаз») та не підпадає під визначення суб`єкта управління об`єктами державної власності, що наведено в ст. 4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності».
Договір № 31/13 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу,.., який укладений 29.11.2012 року між позивачем та Міністерством енергетики та вугільної промисловості України з метою забезпечення ефективного використання, збереження та відновлення державного майна, яке не підлягає приватизації, його цільової безаварійної експлуатації, покращення/відновлення, реконструкції і модернізації, а також надійності розподілу природного газу, не наділяє позивача статусом суб`єкта управління об`єктами державної власності.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п.п. 3.1.1, п.п. 3.1, п. 3 цього Договору контроль за обліком державного майна покладений на орган управління.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора від 13.11.2013 року права та інтереси позивача не порушені, оскільки таке рішення не звільняє ПАТ «Сумигаз» від обов`язку виконання Договору № 31/13 від 29.11.2012 року та не перешкоджає його виконанню.
Керуючись положеннями п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року шляхом виключення із її мотивувальної частини судження суду фактично про те, що з позовом про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ПСП агрофірма «Україна» на об`єкт нерухомого майна підвідний газопровід має право звертатися лише Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, оскільки ст. 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Колегія суддів також зазначає, що оскільки предметом дослідження у цій справі є виключно відповідність дій державного реєстратора вимогам закону щодо процедури реєстрації, тобто предмет спору перебуває у сфері відповідальності суб`єкта владних повноважень, за правою природою цей спір є публічно-правовим.
Колегія суддів зазначає, що частинами 1 та 2 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1).
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2).
Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення, встановлені ч. 1 ст. 100 КАС України можуть застосовуватися лише у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод чи інтересів позивача.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 року у справі № 21-389а13 за позовом до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Міністра оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.
Колегія суддів не вбачає підстав для застосування правил ч. 1 ст. 100 КАС України, оскільки дійшла висновку, що рішенням відповідача у справі права та інтереси позивача не порушено.
Інші доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі на висновки колегії суддів не впливають.
Підстави, визначені ч. 6 ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 94, 99, 100, 184, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1, ч. 1 ст. 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року - змінити, виключивши із мотивувальної частини судового рішення судження суду про те, що з позовом про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності приватного сільськогосподарського товариства агрофірма «Україна» на об`єкт нерухомого майна: комплекс, підвідний газопровід АГРС м. Білопілля ГРП с. Рижівка, має право звертатися Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, оскільки оскаржуваним рішенням державного реєстратора можуть бути порушені права саме вказаного міністерства.
В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року залишити без змін.
Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова
Судді (підпис) Н.С. Бартош
(підпис) Ю.М.Філатов

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 15 лютого 2016 року.