Справа № 590/1096/15-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 р.Справа № 590/1096/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання - Кудіної Я. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 14.12.2015р. по справі № 590/1096/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Дружбівської міської ради , Міського голови м. Дружба В.М. ОСОБА_2

про визнання запису до трудової книжки недійсним, зобов'язання прийняти розпорядження про новий день звільнення, внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати запис до трудової книжки ОСОБА_1 № 18 від 17.11.2015 року про її звільнення недійсним;

- зобовязати міського голову м.Дружба прийняти розпорядження про новий день звільнення ОСОБА_1 - 23.11.2015 року;

- зобовязати міського голову м.Дружба забезпечити внесення до трудової книжки ОСОБА_1 нового запису про звільнення з 23.11.2015 року;

- стягнути з Дружбівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1116,44 грн.;

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежами, передбаченими ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у розмірі 4075,54 грн.

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежем, передбаченим ст. 117 КЗпП України, у розмірі 4075,54 грн.

- зобовязати міського голову м.Дружба надати ОСОБА_1 іншу роботу (посаду) в Дружбівській міській раді або на іншому підприємстві, в установі, організації.

Ямпільський районний суд Сумської області ухвалою від 14.12.2015 року позовну заяву залишив без руху.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм процесуального права, а саме ст. 106, ст. 108 КАСУ, ст. 5 Закону України « Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 09.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

У звязку з тим, що зазначена позовна заява подана з порушенням ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, Ямпільський районний суд Сумської області прийняв ухвалу про залишення її без руху.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Положеннями Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить, зокрема:

- стягнути з Дружбівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1116,44 грн.;

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежами, передбаченими ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у розмірі 4075,54 грн.

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежем, передбаченим ст. 117 КЗпП України, у розмірі 4075,54 грн.

Вказані позовні вимоги повязані зі стягненням заробітної плати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за вказані три позовні вимоги позивач звільняється від сплати судового збору.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання запису до її трудової книжки № 18 від 17.11.2015 року про її звільнення недійсним; зобовязання міського голови м.Дружба прийняти розпорядження про новий день звільнення ОСОБА_1 23.11.2015 року; зобовязання міського голови м.Дружба забезпечити внесення до її трудової книжки нового запису про звільнення з 23.11.2015 року; зобовязати міського голови м.Дружба надати їй іншу роботу (посаду) в Дружбівській міській раді або на іншому підприємстві, в установі, організації, не повязані зі стягненням заробітної плати та поновленням на роботі, а тому за їх подання позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, встановленому Законом.

Так, з 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 4 якого визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року складає 1218 грн. 00 коп.

Враховуючи дату подання даного позову до суду (11.12.2015 року) розмір судового збору за одну немайнову вимогу становить 487 грн. 20 коп. (0,4 х 1218).

При цьому, абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положення абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", а також кількості позовних вимог немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду першої інстанції з даною позовною заявою, становить 1948 грн. 80 коп. ( 4 х 487,20).

Однак, зазначеної суми при поданні позову ОСОБА_1 сплачено не було, у звязку з чим суд першої інстанції вірно вказав на необхідність надання позивачем доказів сплати судового збору за вимоги немайнового характеру відповідно до ставок, визначених п. п. 1п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання позивача зазначити у позовній заяві повне імя та по-батькові відповідача є необгрунтованим, оскільки при поданні даної позовної заяви ОСОБА_1 були виконані вимоги п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, а саме в позовній заяві зазначено у якості відповідача - міського голову м.Дружба ОСОБА_2 із зазначенням його посади і місця служби, поштової адреси, а також номеру засобу зв'язку.

Невмотивованим також є твердження суду першої інстанції про необхідність надання ОСОБА_1 до суду документів на підтвердження того, що позивач була/є депутатом Дружбівської міської ради, з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що позивач при поданні позовної заяви на власний розсуд додає до неї докази, які вважає за потрібне.

В свою чергу, суд у відповідності до ч. 4 ст. 11 КАС України вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у разі сплати ОСОБА_1 судового збору у вищевказаному розмірі провадження по даній справі підлягає відкриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Ямпільського районного суду Сумської області від 14.12.2015 року по справі № 590/1096/15-а прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 14.12.2015р. по справі № 590/1096/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 15.02.2016 р.