Справа № 607/10644/15-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Справа № 876/7821/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року по справі № 607/10644/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій неправомірними, -

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій неправомірними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при призначенні пенсії УПФУ в м. Тернополі до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії як державному службовцю не взяло до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2012 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» незаконними та протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі із 17 січня 2015 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% від заробітної плати з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2012 року згідно довідок управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 18.05.2015р. №326/5 та від 26.05.2015р. №346/5.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, яке покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до складових заробітної плати з якої обчислюється пенсія держаного службовця, тому вказані виплати підставно не взяті відповідачем до уваги при визначенні розміру пенсії позивачки.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 15 жовтня 2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ст. 21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування в порядку, визначеному ст. 37 Закону України Про державну службу.

Згідно з довідкою Тернопільської міської ради від 18 травня 2015 року ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2012 року нараховувались матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та була проведена індексація заробітної плати.

Відповідно до довідки Тернопільської міської ради від 346/5 від 26 травня 2015 року ОСОБА_1 нараховували та виплачували надбавки, премії та інші виплати за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2012 року. У довідці вказано, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний податок а загальнообовязкове державне страхування.

12 червня 2015 року за №173/0-11 Управління ПФУ в м. Тернополі направило позивачу лист, яким повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Тому, відповідно до довідок про складові заробітної плати, розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку в сумі 2718,65 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова винагорода за стаж роботи; індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, то їх слід враховувати як складові заробітної плати для призначення пенсії.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком ссуду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 37 Закону України Про державну службу передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів.

Постановою КМ України від 09 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України Про державну службу та Про оплату праці є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та стаття 66 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року.

Стосовно індексації заробітної плати, то колегія суддів зазначає, що порядок індексації грошових доходів громадян встановлений Законом України Про індексацію грошових доходів громадян від 03 липня 1991 року.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління УПФУ в м. Тернополі до заяви про призначення пенсії додано довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу із зазначенням вказаних вище виплат, а тому, на переконання апеляційного суду, підстави для відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Однак, враховуючи те, що пенсія позивачу призначається довічно та закон, яким керується суд при прийнятті рішення, не обмежує права позивача на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, суд приходить до висновку про те, що нарахування та виплата оскаржуваної пенсії без зазначення кінцевого строку проведення таких нарахувань та виплат, не є захистом прав позивача на майбутнє.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання рішенням суду законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2