Справа № 826/20771/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтекс" про стягнення з відповідача коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва (далі - позивач, УПФУ в Шевченківському районі міста Києва) до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтекс" (далі - відповідач, ТОВ "Фінтекс") про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 243,80 грн.

Відповідною ухвалою суду, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Протягом судового розгляду справи письмові заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування, або письмова заява про визнання позову від відповідача до суду не надійшли.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінтекс" (код ЄДРПОУ 34002545) є юридичною особою та перебуває на обліку в УПФУ в Шевченківському районі міста Києва.

На час звернення до суду з позовом за відповідачем обліковувалась заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яка становить 243,80 грн.

Суд погоджується з доводами законного представника позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості у вказаному розмірі, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних положень і обставин.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (із змінами та доповненнями) (далі - Закон) передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Вказані страхувальники, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, являються платниками страхових внесків, а відтак на них покладено обов’язок обчислювати, нараховувати та сплачувати у встановлені Законом строки страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача виникла заборгованість внаслідок сплати страхових внесків в неповному обсязі за жовтень 2008 року, що підтверджується карткою особового рахунку.

02 червня 2014 року позивачем сформовано вимогу про сплату боргу №255/794, якою УПФУ у Шевченківському районі вимагає сплатити суму недоїмки зі страхових внесків у розмірі 243,80 грн.

Вказана вимога надіслана на адресу відповідача, що підтверджується копією поштового конверта та повідомлення про вручення.

Таким чином, станом на день розгляду спору в суді, заборгованість відповідача перед позивачем становить 243,80 грн.

Беручи до уваги те, що суму заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у розмірі 243,80 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі викладених положень та обставин, суд прийшов до висновку, що позов управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтекс" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв’язку з ухваленням судового рішення на користь суб’єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин