Справа № 804/2980/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" січня 2016 р. справа № 804/2980/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 р. у справі №804/2980/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ"

про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

встановив:

У лютому 2015 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за січень 2015 року у сумі 5454 грн. 40 коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 р. позов задоволено. Постанова мотивована тим, що відповідач до 25 числа не вніс відповідно до розрахунку суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в розмірі 5454 грн. 40 коп. за січень 2015 р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, зокрема, зазначив, що позивач направив на адресу відповідача лист №502/02/30 із розрахунком фактичних витрат та виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за січень 2015 року лише 27.01.2015 року, тобто з порушенням порядку, передбаченого Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі Інструкція №21-1)

Відповідно до постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року по справі 807/2928/14 за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Рахівському районі Закарпатської області до Відкритого акціонерного товариства "Хутро" суд прийшов до висновку про безпідставність позову, оскільки позивачем порушена процедура направлення розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що свідчить про неузгодженість суми боргу.

Тому, на думку відповідача, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій №502/02/30 від 27.01.2015р. є безпідставним через порушення строків його направлення, що свідчить про не узгодженість суми, виставленої позивачем, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Наданий позивачем розрахунок не є доказом понесених витрат. Пенсіонери: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, набули право на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка не передбачає обов'язку підприємства відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Тому, позивач не мав законних підстав включати зазначених пенсіонерів до рахунку у січні 2015р. і у звязку з цим у відповідача наявна переплата, яка з 2010 року в сумі складає більше 300 000 грн.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову у задоволенні позову.

Позивач надіслав до апеляційного суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 29.07.2015 року УПФУ в м. Жовтих Водах повідомило про здійснення перерахунку сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, нарахованих ТОВ "ФИМ". Даний перерахунок було зроблено на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року №2а/0470/2563/12. Разом з даним листом до управління від УПФУ в м. Жовтих Водах, надійшли нові розрахунки фактичних витрат з зазначенням сум до відшкодування за період з 2010 року по 2011 рік. Таким чином, станом на 30.07.2015р. у зв'язку з перерахунком за період з 2010 по 2011 рік та зменшенням сум нарахованих фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 у відповідача виникає переплата в розмірі 202 962,07 грн.

Відповідач надіслав апеляційному суду письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що рішеннями адміністративного суду у справах рішеннями адміністративного суду у справах №804/18638/14, 804/6723/14, 804/6291/15, 804/573/15, 804/394/14, 804/5375/14, 804/15733/14 підтверджено, що ТОВ "ФИМ" не повинно сплачувати витрати по тим пенсіонерам по яким рішенням суду у справі №2а/0470/2563/13 призначено пільгової пенсії по ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і позовні вимоги УПФУ залишені без задоволення. Станом на липень 2015 року у відповідача наявна переплата в сумі 202 962,07 грн. На підтвердження доводів щодо наявності переплати відповідач долучив до письмових пояснень копію листа позивача від 30.07.2015 року №3726/02/30 та копію картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та хвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач перебуває на обліку у позивача та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На адресу позивача від УПФУ в м.Жовтих Водах та УПФУ в м.Олександрії та Олександрійському районі надішли: розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2 по ТОВ "ФИМ" з січня 2015 року; ОСОБА_12 звірки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "а'" та "б"-"з" ст.13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення" за 2014 рік, направлені листами від 16.01.2015 року №441/02/11 та від 13.01.2015р. №319/02-33. Зазначені листи надійшли на адресу позивача 26.01.2015 року.

Листом від 27.01.2015 року за №7502/02/30 позивач надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року та акт звірення розрахунків за 2014 рік.

Сума заборгованості за січень 2015 року відповідачем погашена частково в розмірі 20319,09 грн., тому не сплачена сума заборгованості склала 5454,40 грн.

Оскільки зазначена сума заборгованості не була погашена відповідачем у добровільному порядку, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

На думку відповідача, витрати на витрату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за січень 2015 року не підлягають відшкодуванню в частині витрат в сумі 5454,40 грн., оскільки пенсіонерам, яким було здійснено ці виплати мають право на отримання пенсії відповідно ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування зазначених доводів відповідач, зокрема, посилається на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12.

Відповідно до цієї постанови судом задоволено адміністративний позов ТОВ "ФИМ", а саме:

- визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування ТОВ "ФИМ" розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, визначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період 2010-2011 рр. щодо пенсіонерів: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15; ОСОБА_16, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_11, ОСОБА_21, ОСОБА_6, ОСОБА_22, ОСОБА_12, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_5, ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_10, ОСОБА_8;

- зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених ТОВ "ФИМ" за період з 2010р.-2011р.

Також у цій постанові судом встановлено, що станом на 01.01.1992 року зазначені пенсіонери мали повний стаж на роботах за списком №2, передбачений п."б" ч.1 ст.14 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР". При цьому суд на підставі цього факту дійшов до висновку, що пільгові пенсії були призначені на підставі ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Жовті Води Дніпропетровської області залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12 залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи №804/2980/15, розрахунки УПФУ в м.Жовтих Водах та УПФУ в м.Олександрії та Олександрійському районі були здійснені щодо пенсіонерів, яким після 01.01.2004 року були призначені пенсії на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Будь-які докази того, що вказаним у розрахунках пенсіонерам були призначені пенсії відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в матеріалах справи №804/2980/15 відсутні.

Посилання відповідача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спірні правовідносини у цій справі стосуються періоду 2010-2011 рр. Також в постанові суду від 29.04.2013 року у справі №2а/0470/2563/12 відсутні посилання на будь-які докази, що свідчать про призначення пенсіонерам, наведеним у розрахунках, фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, пенсій саме підставі ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (набрав чинності з 1 січня 2004 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР, відповідно до положень якого відповідач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч.1 п.п.6.1 п.6 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 3, 7 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року N280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи; організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Згідно з п.6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

ОСОБА_29 з цими обставинами пов'язаний обов'язок по сплаті витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. № 21-2, в редакції на час розгляду справи апеляційним судом, за бажанням платника органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються ним за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників.

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення.

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством.

Отже, відповідач не позбавлений можливості з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки. Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності розміру фактично здійснених витрат не приймаються колегією суддів до уваги.

Територіальними управліннями Пенсійного фонду України були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та надіслано їх відповідачу.

Порушення строку надіслання розрахунків, на які посилається відповідач, не є підставою для визнання таких розрахунків недійсними та звільнення відповідача від обовязку здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2.

Окрім того, колегія суддів зазначає, в постанові від 17 грудня 2013 року №21-453а13 Верховний суд дійшов до висновку, що "витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів "а", "б"-"з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обовязок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не повязаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV)".

Оскільки, відповідачем не надано доказів того, що пенсії особам, які зазначені в розрахунках, призначені на інших підставах, ніж відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена сума фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 за січень 2015 року в розмірі 5454,40 грн. підлягає відшкодуванню.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок перерахунку на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року №2а/0470/2563/12 за відповідачем рахується переплата по відшкодуванню фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 в розмірі 202 962,07 грн. Тобто, переплата відповідача виникла за період 2010-2011р. на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року №2а/0470/2563/12, яка набрала законної сили 31 жовтня 2013 року.

Отже, на час розгляду справи відповідач мав переплату по відшкодуванню фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року №2а/0470/2563/12, тобто відповідач фактично не мав заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 за січень 2015 року в сумі 5454,40 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій за списком №2 за січень 2015 року в сумі 5454,40 грн., оскільки відповідач не мав заборгованості по відшкодуванню цих витрат позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФИМ" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 р. у справі №804/2980/15 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун