Справа № 2-а-1505/10
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1505/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі:

головуючого судді Ченцової С.М.,

секретаря Биховець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій щодо нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за 2009, 2010 роки незаконними, стягнення на його користь невиплаченої соціальної допомоги за 2009 рік та за 2010 рік по 27.09.2010 року, поновлення пропущеного строку звернення до суду. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що має статус «дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вказує, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Посилається, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України норми Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», якими обмежуються виплати «дітям війни». Зазначає, що його права гарантовані ст.ст. 8,22,55,95 Конституції України, які мають пряму дію.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.10.2010 року позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01.01.2009 року по 27.03.2010 року залишена без розгляду.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява з проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи Управління повідомлено належним чином, надало до суду письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без участі їхнього представника. В запереченнях зазначено, що непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни. Вважає, що для стягнення коштів відсутні правові підстави та фінансування, підвищення до пенсії «дітям війни» виплачується у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, суд розглядає справу без участі сторін.

Оскільки особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з»явились, відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється дитиною війни (а.с.6).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялось, а отже допомога в 2010 році мала нараховуватись у визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» розмірах.

Згідно частини 2 статті 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком не встановлений, підстави для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановленої названим Законом для розрахунку щомісячної соціальної допомоги відсутні.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності своїх дій щодо виплати щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі меншому , ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 28.03.2010 року по 27.09.2010 року.

Враховуючи, що даний спір випливає із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 28.03.2010 року по 27.09.2010 року незаконними. Щодо стягнення на користь позивача невиплаченої соціальної допомоги за вказаний період, то враховуючи, що кошти на ці потреби з Державного бюджету не виділені, позивачем не визначено конкретний розмір суми, що підлягає стягненню, слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги.

Оскільки позивач відноситься до 2 групи інвалідності і на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМУ «Про Державне мито», судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст., ч. 2 ст. 8, ч.2 ст.22, ст.46 Конституції України, Законом України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року , Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 69-72, 94, 99, 158-163, 185 -186 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій незаконними, зобовязання здійснити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги за період з 28.03.2010 року по 27.09.2010 року у розмірі нижчому ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити ОСОБА_1 перерахунок підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити його виплату за період з 28.03.2010 року по 27.09.2010 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.М.Ченцова