Справа № 826/17539/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Київ К/800/12914/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Міністерства освіти і науки України, треті особи - Державний вищий навчальний заклад «Білоцерківський механіко-енергетичний технікум» (далі - ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ»), директор Державного вищого навчального закладу «Білоцерківський механіко-енергетичний технікум» ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому зміненим, про: визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття пропозиції ОСОБА_4 приймати участь у конкурсі на заміщення вакантної посади директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ», оголошеного 7 квітня 2014 року; визнання протиправними дій відповідача щодо внесення на розгляд до вищого органу громадського самоврядування для голосування кандидатури ОСОБА_4 як претендента на заміщення вакантної посади директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ»; визнання протиправним та скасування наказу відповідача №386-к від 11 липня 2014 року «Про призначення директора» ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» ОСОБА_4; зобов'язання відповідача призначити директором ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» ОСОБА_3 на умовах контракту.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що наказом Міністерства освіти і науки України від 31 березня 2014 року №133-К «Про оголошення конкурсу на зайняття посад директорів ВНЗ І-ІІ рівнів акредитації», розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства освіти і науки України було оголошено конкурс на зайняття, зокрема, посади директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ».

Листом відповідача від 21 травня 2014 року №120 на адресу ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» (про проведення виборів та допуск претендентів на посаду директора), на конференцію трудового колективу внесено дві кандидатури (претенденти) на посаду директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ», а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3

27 червня 2014 року була проведена відповідна конференція трудового колективу ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» з питання виборів претендента на посаду директора цього ДВНЗ, за результатами якої складено протокол №1 від 27 червня 2014 року, яким, крім іншого, зафіксовані результати підрахунку голосів таємного голосування для обрання керівника вищим колегіальним органом громадського самоврядування, а саме: ОСОБА_4 набрав «за» - 36 голосів (50%), а ОСОБА_3 набрав «за» - 34 голоси (46%); затверджений протокол лічильної комісії №2.

Також, конференція трудового колективу ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» ухвалила рекомендації Міністерству освіти і науки України щодо кандидатури претендента на вакантну посаду директора, якими визначила ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Документи по проведеній конференції були направлені ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» листом від 1 липня 2014 року № 219 до відповідача для прийняття відповідного рішення.

На підставі документів конференції трудового колективу ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ», виходячи з того, що ОСОБА_4 набрав більшу кількість голосів, наказом Міністерства освіти і науки України від 11 липня 2014 року №386-К його призначено директором ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ» строком на три роки та, відповідно, наказом від 11 липня 2014 року №389-К звільнено позивача від виконання обов'язків директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ».

Вважаючи протиправними дії відповідача по допущенню ОСОБА_4 до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ», який не відповідав кваліфікаційним вимогам для відповідної посади (не мав стажу педагогічної роботи у вищих навчальних закладах не менш ніж 5 років) та, відповідно дій по його призначенню на зазначену посаду за результатами конкурсу, порушеними в результаті таких дій свої права та охоронювані законом інтереси як другого кандидата (учасника конкурсу) на відповідну посаду, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з пп. 39 п.4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого Указом Президента України від 25 квітня 2013 року № 240/2013, відповідно до покладених на нього завдань Міністерство освіти і науки України, зокрема, призначає на посади та звільняє з посад керівників підпорядкованих йому вищих і професійно-технічних навчальних закладів за результатами конкурсу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 у період з 20 березня 1999 року по 30 грудня 2013 року був директором та в.о. директора ДВНЗ «Білоцерківський МЕТ». Вказаний навчальний заклад відноситься до вищого навчального закладу І рівня акредитації, що надає освітні послуги, пов'язані з одержанням вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до «молодшого спеціаліста» з 2004 року (навчальний заклад, прирівняний до ВНЗ).

Отже, правильними є висновки судів, що з відповідної дати посада директора зазначеного навчального закладу відноситься до посади директора вищого навчального закладу I та II рівня акредитації, що входить до переліку посад педагогічних працівників та, відповідно, обраховується стаж педагогічної роботи.

Таким чином, стаж педагогічної роботи ОСОБА_4 становить понад 9 років.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відповідачем додержано встановлену законом процедуру обрання та затвердження керівника вищого навчального закладу, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем позовних вимог.

Крім того, позивач просить скасувати наказ про призначення ОСОБА_4, який є правовим актом індивідуальної дії та породжує права й обов'язки тільки того суб'єкта, якому його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим наказом не породжує для останнього і права на захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 3 лютого 2015 року №21-617а14.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І.Ємельянова

О.П.Стародуб