Справа № 2-а-575/11
Суддя: Дужич С.П.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
_________________________________________________________________________________
Справа №2а-5324/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді - Дужича С.П. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач в своїй позовній заяві просить суд визнати протиправними рішення та дії Управління ПФУ в м. Рівне щодо нарахування та виплати йому пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2005 року.

Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне позов не визнало і просить суд в позові відмовити, а справу провадженням закрити. Судовий розгляд провести у їх відсутність.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження в межах строків позовної давності, відповідно до ст. 100 КАС України, за період з 13 червня по 31 грудня 2010 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і внаслідок захворювання, пов'язаного із ліквідацією наслідків аварії його визнано інвалідом 2 групи і одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам III групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.1 ст. 28 Закону № 1058-IV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розрахунок пенсій позивачу управління провело з урахуванням розміру 19,91 грн., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" (далі постанова №1). В подальшому розрахунки розміру пенсій коригувалися відповідачем відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року №894, від 27 грудня 2005 року №1293, від 28 травня 2008 року №530 та від 16 липня 2008 року №654.

Однак, суд вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено чинною постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523, положення якої стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст. 50,54 Закону №796-ХІІ.

Пунктом 2 постанови №1 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, за якими розраховуються пенсії, всупереч положенням зазначених статей Закону №796-ХІІ, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст. 28 Закону №1058-IV не є перешкодою для застосування зазначеної величини мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Рівне зробити перерахунок та виплатити йому пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з розмірі 75% мінімальної пенсії за віком підлягають до задоволення.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.2 постанови №674 Кабінету Міністрів України від 02 грудня 1992 року "Порядку віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильською катастрофою", керуючись ст.ст. 18, 160, 163, 167, 186, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними рішення та дії Управління Пенсійного фонду в місті Рівне щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне зробити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 з пенсію в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 13 червня 2010 року.

Постанова суду винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду на протязі 10-ти днів з моменту отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя