Справа № 2-а-397/10
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-397/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

В складі:

Головуючого судді Ченцової С.М.,

секретаря Биховець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни та забезпечити відповідні виплати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання відмови відповідача щодо нарахування підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року протиправною, зобовязання здійснити нарахування підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року та виплатити нараховану суму. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він має статус «дитини війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Вказує, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Посилається, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 01 січня 350 грн., з 01 квітня 359 грн., з 01 жовтня 366 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 380 грн., з 01 квітня 406 грн., з 01 жовтня 411 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн. Просить поновити йому строк для звернення до суду, оскільки про порушення прав дізнався з листа управління ПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова від 09.07.2009 року.

В судове засідання позивач не зявився, просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю.

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що в 2008 та в 2009 роках підвищення до пенсії виплачувалось в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. та в межах фінансування. Зазначив, що позивачем пропущений встановлений п. 1 ст. 100 КАС України річний строк звернення до суду, в звязку з чим наполягає на відмові в задоволенні частини позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом.

Враховуючи, що сторони надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, суд ухвалив розглянути справу на основі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно частини 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір пенсії та отримуваної щомісячної соціальної державної допомоги позивачу було відомо щомісячно починаючи з 01.01.2006 року, оскільки позивач отримував пенсію у встановленому розмірі щомісячно, однак до суду позивач звернувся лише в січні 2010 року, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач в своєму адміністративному позові заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та зазначає, що ним було пропущено вищезазначений строк, тому що про порушення прав дізнався з листа управління ПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова від 09.07.2009 Зазначену обставину суд не вважає поважною причиною пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду та приходить до висновку, що відсутні поважні причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову в частині позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом, в звязку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання дій відповідача протиправними, зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни та забезпечити відповідні виплати відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» за період з 01.01.2006 року по 24.01.2009 року задоволенню не підлягають у звязку з тим, що позивач пропустив без поважних причин процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений законом.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 являється дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.6).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція якого діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Згідно п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22 травня 2008 року.

Вищезгадане підвищення до пенсії в 2009 році виплачувалося в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідні положення якого визнані неконституційними та Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.

Здійснення перерахунку пенсії тягне за собою доплату невиплачених коштів, а заборгованість виникає з нарахованих, але не виплачених сум, чого відповідачем не проводилось.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги пріоритетність законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково необхідно: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова протиправними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здіснити нарахування підвищення до пенсії позивачу за період з 25.01.2009 року по 31.12.2009 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягають задоволенню; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись 3, 11, 17, 69-71, 94, 99, 100, 122, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, Конституцією України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-пр/2008, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахування щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни та забезпечити відповідні виплати - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 25.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком включно відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити виплату за період з 25.01.2009 року по 31.12.2009 року включно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.М.Ченцова