Справа № 2-а-1811/09/1527
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2010 р.Справа № 2-а-1811/09/1527

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів - Семенюка Г.В., Коваля М.П.

при секретарі - Снігур М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Позивач посилався на доводи викладені в позові та заявив вимогу про стягнення щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»за 2007-2008 роки.

Оскаржуваною постановою адміністративний позов задоволено частково та суд поновив позивачу строк звернення до суду та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу в повному обсязі підвищення до пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач відноситься до соціальної категорії «Діти війни» і має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11. 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Так дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст. 6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів встановила, що позивач відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %, але йому в цьому було відмовлено.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі, що обумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачеві за період з 22.05.2008 р. по час звернення до суду не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про те, що відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок, тобто провести у відповідність з рішенням Конституційного Суду розмір виплатити пенсій позивачам та що позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії, а саме за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року включно та за період з 22.05.2008.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність фінансування зазначених виплат у держави, що призводить до неможливості виплат пенсій в повному обсязі, оскільки звуження змісту та обсягу прав шляхом прийняття нових Законів, внесення змін до чинного законодавства за ст. 22 Конституції України не допускається.

На підставі правових положень, які передбачають виплату надбавки до пенсії громадянам, що мають право на одержання підвищеної пенсії, органи державної влади не вправі відмовити у її виплаті в повному обсязі.

Підстав для застосування положень ст. 100 КАС Укранир щодо вимоги про нарахування недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за 2007 рік не вибачається, враховуючи, що на цьому не наполягає відповідач.

Колегія судів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 7,10,11,70,71 КАС України та всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Тому колегія суддів надходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Семенюк Г.В.

ОСОБА_3