Справа № 804/14724/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_5 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015р. №50-177 прийняте Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на п.п.267.1.1 п.267.1, п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 Податкового кодексу України. При цьому позивач зазначає, що автомобіль ТОYOTA HIGHLANDER, 2010р. випуску зареєстрований 30.12.2010р. Оскільки, автомобіль зареєстрований у 2010р., а обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5років та базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, вважає, що у 2015р. його автомобіль вже не є обєктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України.
У судове засідання зявилися представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у звязку з його необґрунтованістю та зазначив про те, що дата реєстрації транспортного засобу, який належить позивачу є 30.12.2010р. Таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства обчислення суми транспортного податку на думку податкового органу повинно бути здійснено включно по грудень 2015р., у звязку з тим, що строк використання пять років настане 30.12.2015р.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 23.12.2010р. позивач придбав автомобіль ТОYOTA HIGHLANDER, 2010 року випуску, обєм двигуна 3456 куб.см., який був зареєстрований 30.12.2010р.
01 січня 2015р. набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст.267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до пп. 267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.
Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Відповідно до пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
З урахуванням того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №50-177 прийняте 01.07.2015р. відповідачем порушено приписи пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, в силу яких податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового року.
Також суд зазначає, що пунктом 1 частини 1 статті 9 Бюджетного кодексу України встановлено, що доходами бюджету є податкові надходження.
Таким чином, податкове законодавство є похідним від бюджетного.
Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:
- не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;
- після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.
Отже, Бюджетним кодексом України встановлено, що між прийняттям закону (набрання чинності) і введенням його в дію триває певний проміжок часу.
Так, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України визначено таку основну його засаду як стабільність.
Стабільність зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
З урахуванням часу прийняття статті 267 Податкового кодексу України (після 15 липня) та дії конституційного принципу верховенства права (права людини визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави), суд приходить висновку про те, що обов'язок щодо сплати транспортного податку виникає лише з 01 січня 2016 року.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено права позивача при прийнятті оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на те, що позивачем під час подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., та суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому судовий збір сплачений позивачем в сумі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 року № 50-177 прийняте Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровської області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2015 року

Суддя ОСОБА_1