Справа № 22-а-362/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
14 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді Даценко Л.М.,
суддів: Савченка С.І., Іванової І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсій особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1 та зобов»язання провести перерахунок і виплату пенсій,
У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області суду з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату з 22 травня 2008 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 02 червня 2010 року позов задоволено, визнано дії неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 22.05.2008 року з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду третьої групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
По справі встановлено, що з 21.05.2001 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.
Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області залишити без задоволення, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02 червня 2010 року - без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді