Справа № 804/9570/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 р. Справа № 804/9570/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Турової О.М.
суддів: Кальника В.В., Чорної В.В.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача-3: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія 2006»
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Міністерства юстиції України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Реєстраційна служба Павлоградського міськрайонного управління юстиції
про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія 2006» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 (відповідач-1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 (відповідач-2), Державної реєстраційної служби України (відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Реєстраційна служба Павлоградського міськрайонного управління юстиції в якому просило:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2015р. було допущено процесуальне правонаступництво у справі, що розглядається, та змінено первинного відповідача-3 - Державну реєстраційну службу України її правонаступником Міністерством юстиції України.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.
Відповідач-1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач-2 також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не подавав.
Представник відповідача-3 у судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що оскаржувані рішення є законними та обґрунтованими, а, отже, скасуванню не підлягають. При цьому суд не може зобовязати відповідача-3 зареєструвати за позивачем право власності на вищеозначене нерухоме майно, оскільки вирішення питання про наявність підстав для проведення такої реєстрації є дискреційними повноваженнями державного реєстратора, а, отже, виходить за межі компетенції адміністративного суду.
Письмових заперечень на позовну заяву представник відповідача-3 не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання її представник також не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв не подавав.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-3, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 №19114631 від 05.02.2015р. було відмовлено у державній реєстрації права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в. за ТОВ «Інвестиційна компанія 2006» (т.1 а.с.15).

Означене рішення обґрунтоване тим, що позивачем в порушення вимог п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, не надано документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, а тому не можливо встановити чи мав заявник право на реконструкцію.

Задля усунення обставин, що стали підставою для відмови у державній реєстрації права власності на будівлі та споруди відповідно до рішення №19114631 від 05.02.2015р., позивач 29 січня 2015 року уклав договір оренди земельної ділянки з Павлоградською міською радою, відповідно до якого ТОВ «Інвестиційна компанія 2006», як орендар приймає, а Павлоградська міська рада, як орендодавець, на підставі рішення 49 сесії УІ скликання за №1485-49/УІ від 23.12.2014р. передає в строкове платне користування земельну ділянку для промислового використання за адресою: м. Павлоград, вул. Некрасова, 54в. (т.1 а.с.23-26).

11 лютого 2015 року позивач повторно звернувся до Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції з заявою та доданими до неї документами, в тому числі ТОВ «Інвестиційна компанія 2006» було подано договір оренди земельної ділянки від 29.01.2015р., для державної реєстрації права власності на реконструйовані будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 №19975506 від 13.03.2015р. було відмовлено позивачу в державній реєстрації права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в. (т.1 а.с.17).

Вказана відмова обґрунтована тим, що в процесі розгляду заяви від 11.02.2015р. встановлено, що декларація про готовність обєкта до експлуатації від 26.12.2014р. №ДП85 подана щодо реконструкції існуючих будівель та споруд під цех по виробництву харчових продуктів по вул. Некрасова, 54В, в м. Павлограді №40,41,42,43,44,45,46,47. Разом з тим, відповідно до п.12 зазначеної декларації обєкт складається з цеху по виробництву харчових продуктів №43-1, 431-1, 432-1, адміністративно-побутового корпусу 46-3, 461, навісу 41, при цьому в технічному паспорті від 15.12.2014р. відсутні відомості про площу нерухомого майна №40,41,42,44,45,47 (т.1 а.с.36-41).

Не погодившись з означеними вище рішеннями відповідача-1 та відповідача-2, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зважає на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частинами 1-2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобовязані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Так, п.8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013р. (далі Порядок №868), встановлено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно п.36 Порядку №868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Абзацами 9-14 пункту 49 Порядку №868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований обєкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення обєкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції обєктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною девятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Отже наведеною нормою закону встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації.

При цьому згідно ч.4 ст.24 цього Закону відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Як зазначалося вище, 22.01.2015р. ТОВ «Інвестиційна компанія 2006» звернулося до Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції з заявою та доданими до неї документами для державної реєстрації права власності на реконструйовані будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в., проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 №19114631 від 05.02.2015р. було відмовлено позивачу в державній реєстрації права власності на ці будівлі та споруди з посиланням на порушення позивачем п.49 Порядку №868.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що до заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.01.2015р. ТОВ «Інвестиційна компанія 2006» документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, дійсно не надавався і на момент первинного звернення до реєстраційної служби у позивача такий документ був відсутній. Відповідний договір оренди земельної ділянки з Павлоградською міською радою був укладений позивачем 29.01.2015р. і наданий державному реєстратору лише при повторному зверненні.

Таким чином, відповідачем-1 обґрунтовано прийнято рішення №19114631 від 05.02.2015р. про відмову у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.

Посилання позивача на приписи ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.2 та п.4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466, відповідно до яких позивач мав право проводити будівельні роботи за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, жодним чином не спростовують законність рішення №19114631 від 05.02.2015р., оскільки наведені норми не встановлюють вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та порядок її проведення, а регулюють саме відносини щодо виконання будівельних робіт за відповідних умов. Наявні у позивача декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність обєкта до експлуатації, затверджені Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції, також не підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, а їх наявність не встановлює обовязку для державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди за відсутності документів, передбачених п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того позивач фактично погодився з означеним рішенням, уклавши договір оренди землі від 29.01.2015р. та повторно звернувшись до Реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності на реконструйовані будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в., додавши до неї вказаний договір оренди на виконання вимог рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 №19114631 від 05.02.2015р.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 №19114631 від 05.02.2015р. про відмову в державній реєстрації права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд.54в.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 №19975506 від 13.03.2015р. про відмову в державній реєстрації права власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд. 54в., суд дійшов до висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що при повторному зверненні позивача з заявою про державну реєстрацію права власності на вищеозначене реконструйоване нерухоме майно останнім було подано всі передбачені абз.9-14 п.49 Порядку №868 документи, а саме: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (договір оренди земельної ділянки з Павлоградською міською радою був укладений позивачем 29.01.2015р.), документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність обєкта до експлуатації, затверджені Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції), технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Як зазначалося вище, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 №19975506 від 13.03.2015р., яким було відмовлено у здійснені державної реєстрації права власності на вищеозначене нерухоме майно, обґрунтоване тим, що декларація про готовність обєкта до експлуатації від 26.12.2014р. №ДП85 подана щодо реконструкції існуючих будівель та споруд під цех по виробництву харчових продуктів по вул. Некрасова, 54В, в м. Павлограді №40,41,42,43,44,45,46,47. Разом з тим, відповідно до п.12 зазначеної декларації обєкт складається з цеху по виробництву харчових продуктів №43-1, 431-1, 432-1, адміністративно-побутового корпусу 46-3, 461, навісу 41, при цьому в технічному паспорті від 15.12.2014р. відсутні відомості про площу нерухомого майна №40,41,42,44,45,47.

Проте, вказані у рішенні №19975506 від 13.03.2015р. розбіжності спростовуються наданими до матеріалів справи документами, які також надавалися відповідачу-2 при подачі заяви про державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди від 11.02.2015р.

Як зазначалося вище, в п.12 декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області 26.12.2014р. №ДП85, визначено опис реконструйованого обєкта, а саме: цех по виробництву харчових продуктів №43-1, 431-1, 432-1, загальною площею 6364,0кв.м.; адміністративно-побутовий корпус №46-3, 461, загальною площею 1256,7кв.м., навіс №41 площею 72,8кв.м. по вул. Некрасова, 54В в м. Павлограді, Дніпропетровської області (а.с.36-41).

Відомості щодо розміру та технічної характеристики вказаних приміщень містяться і в технічному паспорті на обєкт від 15.12.2014р., який був складений за результатами проведення будівельних робіт з реконструкції нерухомого майна за адресою: м. Павлоград, вул. Некрасова, буд. 54в. (т.1 а.с.71-113).

При цьому відповідачем-2 не було враховано, що в результаті реконструкції реконструйована частина обєкту стала складатися з будівель і споруд, зазначених в п.12 декларації про готовність обєкта до експлуатації, а нумерація обєктів змінилась.

Підтвердженням означеного є акт про знесення споруд по вул. Некрасова, 54в, м. Павлограді від 15.12.2014р., який надавався позивачем до заяви про державну реєстрації права власності на будівлі та споруди від 11.02.2015р. та копія якого долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.42).

Так, зі змісту вказаного акту вбачається, що інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 15.12.2014р. проведено обстеження будівель та споруд за адресою: вул. Некрасова, буд. 54в., м. Павлоград, в результаті чого встановлено, що на земельній ділянці знесені споруди №45, 56, 57.

Крім того інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 15.12.2014р. був складений акт перенумерації будівель і споруд за адресою: м. Павлоград, вул. Некрасова, буд. 54в., яким номера будівель та споруд були змінені наступним чином: №40 холодильники на 432-1 прибудова; №41 холодильники на №41 навіс; №42 холодильники, №43 птицецех на №43-1 цех по виробництву харчових продуктів; №44 побутовий корпус на 461 тамбур; №46 побутовий корпус на 46-3 адміністративно-побутовий корпус;47 птицецех на №431-1 прибудова (т.1 а.с.43).

Вказаний акт перенумерації також надавався позивачем до заяви про державну реєстрацію.

Таким чином, площа обєктів №40,41,42,44,47 після їх перенумерації відповідає площі обєктів №432-1, №41, №43-1, 461 та №431-1 відповідно, яка зазначена в технічному паспорті на обєкт від 15.12.2014р.

А обєкт №45 взагалі знесено, тому відомості про його площу і відсутні.

Отже, наведені документи у своїй сукупності надають змогу повно і достовірно встановити відомості про технічні характеристики та площу всіх обєктів реконструйованого майна і жодних перешкод у встановлені цієї інформації не виникає. Тому висновки рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 №19975506 від 13.03.2015р. є безпідставними та спростовуються вищеозначеним.

Також слід зазначити, що наведені у рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 №19975506 від 13.03.2015р. розбіжності в описі реконструйованого майна та його площі, як підстава для відмови у здійсненні державної реєстрації права власності на це майно, взагалі не фігурували у первинному рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 №19114631 від 05.02.2015р. про відмову в державній реєстрації права власності на ці будівлі та споруди, тобто первинно питання про наявність таких розбіжностей не виникало.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення №19975506 від 13.03.2015р. про відмову у здійсненні державної реєстрації прав власності позивача на будівлі та споруди, а, отже, про його скасування і задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача-3 протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту набрання чинності судовим рішенням розглянути заяву позивача про реєстрацію права власності та здійснити державну реєстрацію за ТОВ «Інвестиційна компанія 2006» права приватної власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд. 54в, згідно переліку, суд зазначає наступне.

Зважаючи на те, що державна реєстрація прав на нерухоме майно (реєстраційні дії) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку №868 здійснюється саме державним реєстратором, суд, керуючись приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати саме Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 зареєструвати за позивачем право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Некрасова, буд.54в, м. Павлоград, Дніпропетровська область, оскільки саме такий спосіб захисту прав позивача є належним і саме він гарантуватиме дотримання і захист прав, свобод та інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, що повністю відповідає завданням адміністративного судочинства, встановленим ст.2 КАС України та повноваженням суду при вирішенні адміністративної справи, встановленим ст.162 цього Кодексу, згідно якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому суд зазначає, що опис обєкта нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області 26.12.2014р. №ДП85 та технічного паспорту на обєкт від 15.12.2014р., з урахуванням експлікацій приміщень до плану поверхів виробничих будинків, які надавалися державному реєстратору, наступний: виробничі будівлі і споруди №1-4 будівля контори загальною площею 223,3кв.м., №5,6 підстанція загальною площею 86,4кв.м., №7,8 птицеуб. цех загальною площею 1759,5кв.м., №9 холодильник 1468кв.м., №10 ділянка по переробці живності 1144кв.м., №11 ковбасний цех загальною площею 3002,3кв.м., №12 вісова 154кв.м., №13,14 холодильники 69,8кв.м., №15, 16 скотобаза 664,6кв.м., №17 будівля перекачки 10кв.м., №18 дизбарєр 45кв.м., №19,20,21 вісова 81,8кв.м., №22 КНС 89,8кв.м., №23,23а жироловка, №24 будівля техфабрикатів 697,2кв.м., №25, 26 підсобні приміщення 124,8кв.м., №27 бризгальний басейн 183,7кв.м., №28 побутові приміщення 198,6кв.м., №31 насосна 5,1кв.м., №33 огорожа 11,7кв.м., №34,35 жироловка 25,6кв.м., №36 очисн. стічних вод 84,3кв.м., №38 котельня загальною площею 513,3кв.м., №39 котельня, №43-1, 431-1, 432-1 цех з виробництва харчових продуктів загальною площею 6364,0кв.м., №46-3, 461 адміністративно-побутовий корпус загальною площею 1256,7кв.м., №41 навіс загальною площею 72,8кв.м., №49 градирня 72кв.м., №50 скважина 4,4кв.м., №51 башня 16,0кв.м, №52, 53 пожежний резервуар для води, №54 насосна обор. водопост. 97,3кв.м, №59 очисні споруди, №60 башня, №61 склад загальною площею 326,9кв.м., №62, 62а, 63 будівлі стройгрупи загальною площею 213,4кв.м., №64 підстанція 230,3кв.м., №65 компресорна загальною площею 756,2кв.м., №66 котельня загальною площею 308,9кв.м., №67, 68 склади 1,2 загальною площею 633,9кв.м., №69, 70, 71 градирня, №72 конденсаторна, №74 очисні споруди загальною площею 107кв.м., №77 холодотраса, №78-84 огорожа, №85 убиральня 4,5кв.м., №86 навіс 113,1кв.м., №87 навіс 29,4кв.м., №88 пандус, №89 естакада 26,7кв.м.

Отже, позивачем у позовних вимогах помилково було вказано, що обєкт №61 це очисні споруди загальною площею 326,9кв.м., оскільки згідно технічного паспорту на обєкт від 15.12.2014р., з урахуванням експлікацій приміщень до плану поверхів виробничих будинків, а також згідно договору купівлі-продажу будівель та споруд від 11.09.2014р. та ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26665157 від 11.09.2014р., обєкт №61 це склад загальною площею 326,9кв.м., а не очисні споруди, тому в описі обєкта нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, має бути зазначено саме: «№61 склад загальною площею 326,9кв.м.» (а.с.97).

Позовні вимоги в частині зобовязання здійснити реєстрацію права власності позивача саме протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту набрання чинності судовим рішенням задоволенню не підлягають, оскільки встановлення такого строку не передбачено чинним законодавством та є недоцільним.

Щодо позовної вимоги відносно зобовязання видати позивачу протягом 14 робочих днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили свідоцтво про право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Некрасова, буд. 54в. суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону є одним з етапів проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, а, отже, наведена вимога вирішується шляхом зобовязання відповідача-2 здійснити відповідну державну реєстрацію.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Інвестиційна компанія 2006».

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія 2006» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Реєстраційна служба Павлоградського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.03.2015р. №19975506.

Зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія 2006» () право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: вул. Некрасова, буд.54в, м. Павлоград, Дніпропетровська область, а саме: виробничі будівлі і споруди №1-4 будівля контори загальною площею 223,3кв.м., №5,6 підстанція загальною площею 86,4кв.м., №7,8 птицеуб. цех загальною площею 1759,5кв.м., №9 холодильник 1468кв.м., №10 ділянка по переробці живності 1144кв.м., №11 ковбасний цех загальною площею 3002,3кв.м., №12 вісова 154кв.м., №13,14 холодильники 69,8кв.м., №15, 16 скотобаза 664,6кв.м., №17 будівля перекачки 10кв.м., №18 дизбарєр 45кв.м., №19,20,21 вісова 81,8кв.м., №22 КНС 89,8кв.м., №23,23а жироловка, №24 будівля техфабрикатів 697,2кв.м., №25, 26 підсобні приміщення 124,8кв.м., №27 бризгальний басейн 183,7кв.м., №28 побутові приміщення 198,6кв.м., №31 насосна 5,1кв.м., №33 огорожа 11,7кв.м., №34,35 жироловка 25,6кв.м., №36 очисн. стічних вод 84,3кв.м., №38 котельня загальною площею 513,3кв.м., №39 котельня, №43-1, 431-1, 432-1 цех з виробництва харчових продуктів загальною площею 6364,0кв.м., №46-3, 461 адміністративно-побутовий корпус загальною площею 1256,7кв.м., №41 навіс загальною площею 72,8кв.м., №49 градирня 72кв.м., №50 скважина 4,4кв.м., №51 башня 16,0кв.м, №52, 53 пожежний резервуар для води, №54 насосна обор. водопост. 97,3кв.м, №59 очисні споруди, №60 башня, №61 склад загальною площею 326,9кв.м., №62, 62а, 63 будівлі стройгрупи загальною площею 213,4кв.м., №64 підстанція 230,3кв.м., №65 компресорна загальною площею 756,2кв.м., №66 котельня загальною площею 308,9кв.м., №67, 68 склади 1,2 загальною площею 633,9кв.м., №69, 70, 71 градирня, №72 конденсаторна, №74 очисні споруди загальною площею 107кв.м., №77 холодотраса, №78-84 огорожа, №85 убиральня 4,5кв.м., №86 навіс 113,1кв.м., №87 навіс 29,4кв.м., №88 пандус, №89 естакада 26,7кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9