Справа № 296/9690/15-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Маслак В.П.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"11" лютого 2016 р. Справа № 296/9690/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Корзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "16" грудня 2015 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи: Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради , Комунальне підприємство "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міськї ради, про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі позивач, ФОП ОСОБА_5.) звернулася з адміністративним позовом у якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради "Про втрату чинності окремих пунктів рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради" № 503 від 05.08.2015 року в частині пунктів 2, 3 додатку 1 до рішення, а саме: щодо втрати чинності пункту 1.1 рішення міськвиконкому від 23.09.2010 року № 697 про надання ФОП ОСОБА_5 дозволів на розміщення реклами №№ 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962 за адресами: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8; АДРЕСА_9; АДРЕСА_16; АДРЕСА_17; та втрати чинності пункту 1.11 рішення міськвиконкому від 08.07.2010 року № 490 про надання ФОП ОСОБА_5 дозволів на розміщення реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893 за адресами: АДРЕСА_10; АДРЕСА_18; АДРЕСА_11; АДРЕСА_12; АДРЕСА_13; АДРЕСА_14; АДРЕСА_15.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано пункти 2 та 3 додатку № 1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.08.2015 року № 503 "Про втрату чинності окремих пунктів рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради".

Стягнуто з виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_5 73,08 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою постановою виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно п.1.11 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.07.2010 року № 490 ФОП ОСОБА_5 надано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі за адресами: АДРЕСА_10; АДРЕСА_18; АДРЕСА_11; АДРЕСА_12; АДРЕСА_13; АДРЕСА_14; АДРЕСА_15 (банери на парканах).

На підставі вказаного рішення позивачу надано дозволи на розміщення зовнішньої реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893 терміном дії з 08.07.2010 року по 07.07.2015 року.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.09.2010 року № 697 (п.1.1) ФОП ОСОБА_5 надано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі за адресами: АДРЕСА_3; АДРЕСА_17; АДРЕСА_16; АДРЕСА_2; АДРЕСА_9; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; АДРЕСА_7 (банери на парканах).

На підставі вказаного рішення позивачу надано дозволи на розміщення зовнішньої реклами №№ 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962 терміном дії з 23.09.2010 року по 22.09.2015 року.

13.05.2015 року позивач звернулася до Житомирської міської ради із заявою про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893.

Згідно листа від 12.05.2015 року № 78 КП "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради у відповідь на лист виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.04.2015 року № 15/4088 не дало згоди на подальше розміщення засобів зовнішньої реклами на турнікетному огородженні міста, зокрема, за дозволами на розміщення зовнішньої реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962.

Відповідно до витягу з протоколу № 8 комісії з питань розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі від 22.05.2015 року рекомендовано відмовити у зверненні ФОП ОСОБА_5 у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893, у зв'язку з непогодженням місця їх розміщення балансоутримувачем турнікетного огородження (парканів) КП "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради.

Також, згідно витягу з протоколу № 8 комісії з питань розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі від 22.05.2015 року рекомендовано розглянути на засіданні міськвиконкому питання щодо втрати чинності окремих пунктів рішень міськвиконкому про надання дозволу на розміщення банерів на парканах вздовж проїзної частини вулиць м.Житомира, у зв'язку з непогодженням місць розміщення засобів зовнішньої реклами балансоутримувачем - КП "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 503 від 05.08.2015 року, з врахуванням рекомендації комісії з питань розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі від 22.05.2015 року (протокол № 8), визнано такими що втратили чинність окремі пункти рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради "Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі" стосовно надання дозволу на розміщення банерів на парканах вздовж проїзної частини вулиць міста у зв'язку з непогодженням місць розташування засобів зовнішньої реклами балансоутримувачем - КП "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради.

Згідно пунктів 2 та 3 додатку № 1 даного рішення: втратили чинність п.1.1 рішення міськвиконкому від 23.09.2010 року № 697, дозволи №№ 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962 - банери на парканах за адресами відповідно: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8; АДРЕСА_9; АДРЕСА_16; АДРЕСА_17 (ФОП ОСОБА_5.); втратили чинність п.1.11 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.07.2010 року № 490, дозволи №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893 - банери на парканах за адресами відповідно: АДРЕСА_10; АДРЕСА_18; АДРЕСА_11; АДРЕСА_12; АДРЕСА_13; АДРЕСА_14; АДРЕСА_15 (ФОП ОСОБА_5.).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 503 від 05.08.2015 року прийнято за межами повноважень, з порушенням законодавства, зокрема Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, та необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про рекламу" N 270/96-ВР від 03 липня 1996 року (далі Закон № 270/96-ВР) та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 (далі Типові правила).

Зі змісту абз.6 ст.1 Закону № 270/96-ВР слідує, що зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Дія Закону № 270/96-ВР не поширюється на оголошення фізичних осіб, не пов'язані з підприємницькою діяльністю (ч.3 ст.2).

У відповідності до ч.1 ст.16 Закону № 270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 1 Типових правил, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Відповідно до п.24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Дозвіл надається строком на п'ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві (п.23 Типових правил).

Відповідно до п.29 Типових правил, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу.

Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл. У такому ж порядку продовжується строк дії дозволів, наданих до набрання чинності цими правилами.

Пунктом 31 Типових правил визначено, що дозвіл скасовується до закінчення строку дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або непереоформлення дозволу в установленому порядку. Перелік підстав для скасування дозволу є вичерпним.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дія дозволу на розміщення зовнішньої реклами обмежена у часі та може бути продовжена за заявою розповсюджувача зовнішньої реклами. Дозвіл може бути скасований до закінчення стоку його дії з підстав, що чітко визначені п.31 Типових правил. Припинення дії дозволу з інших підстав, в тому числі, у зв'язку з непогодженням місць розташування засобів зовнішньої реклами балансоутримувачем, не передбачено.

Щодо рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.08.2015 року №503 "Про втрату чинності окремих пунктів рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого врядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

У той же час у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону № 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 04.06.2013 року у справі № 21-64а13. У відповідності до п.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У справі, що розглядається, суд встановив, що рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.07.2010 року № 490 та 23.09.2010 року № 697 "Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Житомирі" припинили свою дію внаслідок фактичного виконання видачі дозволів.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 503 від 05.08.2015 року визнано такими що втратили чинність п.1.1 рішення міськвиконкому від 23.09.2010 року №697 та п.1.11 рішення міськвиконкому від 08.07.2010 року № 490, згідно яких надано дозвіл ФОП ОСОБА_5 на розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі.

Приймаючи рішення № 503 від 05.08.2015 року, орган місцевого самоврядування фактично припинив свої попередні рішення - від 23.09.2010 року № 697 та від 08.07.2010 року № 490. При цьому, не враховано, що рішення від 23.09.2010 року № 697 та від 08.07.2010 року № 490 вичерпали свою дію фактом виконання та дозволи на розміщення зовнішньої реклами №№ 1881, 1882, 1883, 1885, 1886, 1887, 1888, 1889, 1890, 1891, 1892, 1893, видані терміном дії з 08.07.2010 року по 07.07.2015 року, на момент прийняття оскаржуваного рішення № 503 від 05.08.2015 року не діяли.

Оскільки зазначені рішення є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, вони не можуть бути в подальшому скасовані органом місцевого самоврядування.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 503 від 05.08.2015 року прийнято за межами повноважень, з порушенням законодавства, зокрема Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, та необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних пунктів 2 та 3 додатку № 1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.08.2015 року № 503 "Про втрату чинності окремих пунктів рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради" - не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "16" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 АДРЕСА_1, 10020

3 - відповідачу: Виконавчий комітет Житомирської міської ради м-н С.П.Корольова,4/2, м.Житомир, 10014

4 - третім особам: Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради - вул.Щорса,6, м.Житомир, 10014,

5 - Комунальне підприємство "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міськї ради - пров.Кавалерійський,4, м.Житомир, 10003

6 - представнику позивача: ОСОБА_6,