Справа № 686/5211/15-а
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Київ К/800/37876/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Маслія В.І.

Суддів: Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т.

секретарів судового засідання Зубенко Д.В., Норчук Р.В.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - Прокопчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій незаконними, зобов'язання призначити, нарахувати і виплачувати щомісячно пенсію довічно у відповідності до розрахунку, зробленого на підставі ч. 3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції згідно із Законом України № 1222 "Про внесення змін до деяких Законів України" та згідно з п. 1, 2, 3, 6 ст. 19 та згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену пенсію згідно з розрахунком за шість місяців, що передують зверненню до суду, зробити доплату до перерахунку призначеної пенсії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області щодо відмови у нарахуванні, призначенні і виплаті пенсії ОСОБА_4; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_4 щомісячно пенсію на підставі частини 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції даної статті згідно з Законом України № 1222 «Про внесення змін до деяких Законів України» № 1222 - XIV від 17.11.1999 року та згідно п. 1, 2, 3, 6 ст. 19 та згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з 16.02.2015 року. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді, представників сторін, щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу авіації. Призначена ОСОБА_4 пенсія обчислювалась, виходячи з загального стажу 28 років, 5 місяців, 23 дні та заробітної плати, врахованої за періоди роботи з 01.08.1998 року по 31.07.2000 року (24 місяці) у розмірі 55 % від середньомісячного заробітку, та 1% за кожен рік понад нормативного стажу.

16.02.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявами про призначення йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом №93/П-8 від 04.03.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що права на обчислення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він не має, оскільки працював на посадах, які не відносяться до посад льотно-виробного складу авіації чи складу льотного екіпажу повітряного судна цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортрадистів, льотчиків-наглядачів). Робота лише на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України не дає підстав для обчислення пенсії згідно з вищезазначеними нормативними актами.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з доводами якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_4 з 01.10.1987 року по 02.12.1991 року працював на посаді льотчика-інструктора Хмельницького АСК ДТСААФ; з 01.04.1992 року по 09.11.1992 року - Феодосійського авіаційно-технічного спортивного клубу; з 09.11.1992 року по 16.12.1992 року - Державного авіаційного учбово-виробничого підприємства "Кримавіаспорт"; з 16.12.1992 року по 01.10.1993 року - Центру планерного спорту "Коктебель"; з 02.10.1993 року по 16.04.1995 року - Київського аероклубу ТСОУ ім. Антонова; з 16.04.1995 року по 01.08.2000 року - на посаді командира змішаного загону Київського аероклубу ТСОУ ім. Антонова; з 01.08.2000 року по 29.08.2000 року - на посаді авіатехніка Хмельницького авіазагону ЦАК ТСОУ; з 29.08.2000 року по 01.08.2002 року - на посаді інструктора-методиста Київського авіазагону ЦАК ТСОУ; з 05.08.2002 року по 30.05.2003 року - на посаді інструктора-методиста Центрального аероклубу ТСОУ ім. Антонова.

Спеціальний стаж позивача в пільговому обчисленні становить 25 років 9 днів, загальний страховий стаж - 28 років 5 місяців 23 дні.

Частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII (в редакції Закону №1222-ХІV) передбачено: «Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою -третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія».

Дія статті 53 поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з пунктом 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 1222- XIV. Предметом регулювання зазначеної статті, як вбачається з її назви, є розміри пенсій за вислугу років.

Перелік окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років, установлений статтею 54 Закону №1788-XII. Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень статті 54 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно - випробного складу».

Згідно з підпунктом «г» пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги.

У пунктах 1 і 2 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад.

З урахуванням викладеного, зміст статті 53 Закону слід розуміти таким чином, що до осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, належать і члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, льотно-інструкторський склад організацій ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що посади, які обіймав ОСОБА_4 до виходу на пенсію за вислугою років, підпадають під підстави для призначення йому такої пенсії відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення" і перерахунку цієї пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 53 названого Закону.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 24 червня 2008 року (справа № 21-2124во07), від 02 грудня 2008 року (справа №21-1473во07) та від 09 червня 2009 року (справа №21-120во09), яка відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 122-1, 220, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому - залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: