Справа № 2-а-595/10/2102
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2011 р.Справа № 2-а-595/10/2102

Категорія:10,3,2Головуючий в 1 інстанції: Коваленко А.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

доповідача - судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення за 2008 2010 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (надалі УПСЗН Білозерської РДА Херсонської області, відповідач), в якому просила визнати дії відповідача протиправними та зобовязати останнього провести доплату сум щорічної компенсації на оздоровлення за 2008 - 2010 роки відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не перерахунку та невиплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1. Також, суд зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009, 2010 роки в порядку ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач в особі Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб у судове засідання, та за відсутності клопотань від усіх осіб, про розгляд справи за їх участю.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено і знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що позивачка віднесена до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.4), безстроково визнана інвалідом 3 групи (а.с.6) і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Допомога на оздоровлення позивачці за 2008 рік була виплачена у вересні 2008 року, за 2009 рік у грудні 2009 року, за 2010 рік у жовтні 2010 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Білозерським районним судом Херсонської області було вірно встановлено обставини справи, однак помилково застосовані норми процесуального права, у звязку з наступним.

Так, судом першої інстанції помилково не застосовано положення ст.ст. 99, 100 КАС України на застосуванні яких наполягав відповідач.

Статтею 99 КАС України (в редакції 07 липня 2010 року, яка діяла на момент звернення позивача до суду) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вже зазначалося, допомога на оздоровлення за 2008 рік позивачці була виплачена у вересні 2008 року, за 2009 рік у грудні 2009 року, за 2010 рік у жовтні 2010 року, тобто саме з моменту отримання допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав у 2008 2010 роках, однак із позовом звернувся до суду лише у листопаді 2010 року, тобто після спливу шестимісячного строку звернення до суду.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008- 2009 роки в порядку ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають залишенню без розгляду, оскільки заявлені із пропуском шестимісячного строку звернення до суду. А вимоги стосовно виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»інвалідам Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення: інвалідам першої і другої груп пять мінімальних заробітних плат, інвалідам третьої групи чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

За таких обставин правильним, є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на призначення їй щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2010 рік..

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись: ст. ст. 99, 100, 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 грудня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення за 2008 2009 роки залишити без розгляду.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення за 2008 2010 роки задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області по відмові в перерахунку та недоплаті недоотриманих сум щорічної компенсації на оздоровлення в 2010 році, виходячи із розміру 4-х мінімальних заробітних плат, встановлених на день виплати протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недоплачених сум щорічної компенсації на оздоровлення за 2010 рік, в порядку ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 4-х мінімальних заробітних плат на час їх виплат за відповідний період з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова