Справа № 826/13167/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Кучми А.Ю.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,
за участю секретаря: Козлової І.І.
розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2015 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
ПАТ «Київгаз» звернулося до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про:
- визнання невключення Управлінням наданих ПАТ «Київгаз» листом № 790/10-1 від 15.04.2015 та у семи Звітах відомостей про здійснення товариством компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад 2014 року на загальну суму 51 782, 48 грн до Зведеного звіту (додаток № 2 «Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період») протиправною бездіяльність;
- зобов`язання Управління включити надані ПАТ «Київгаз» 15.04.2015 відомості у семи Звітах про здійснені товариством виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад 2014 року на загальну суму 51 782, 48 грн до Зведеного звіту наступного після набрання чинності рішення суду (додаток № 2 «Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період») до Департаменту соціальної політики КМДА.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано покладених на нього зобов`язань та протиправно не внесено надані позивачем відомості про Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за листопад 2014 року до Зведеного звіту відповідача до Департаменту соціальної політики КМДА.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
У зв`язку з неотримання відповіді, листом № 1384/10-1 від 15.06.2015 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити письмово, чи внесено відповідачем відомості відповідно до Звітів наданих в додатку до листа № 790/10-1 від 15.04.2015 до Зведеного звіту Управління (додаток 2) до Департаменту соціальної політики КМДА.
Листом від 22.06.2015 (вх. № 2222) відповідач повідомив, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 27.05.2015, компенсація підприємствам середньої заробітної плати, яка виплачується працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, здійснюється відповідно до «Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 105 від 04.03.2015. Зазначена компенсація виплачується за рахунок коштів, передбачених у Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» за програмою 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період". Кошти на виплату компенсації підприємствам, установам та організаціям спрямовуються за період починаючи з січня 2015 року, а тому у відповідача не має підстав щодо розгляду та прийняття Звітів за особливий період (в даному випадку листопад 2014 року).
Згідно частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 в редакції, яка була чинна на час виплати позивачем середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (листопад 2014 року) за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.
Частиною третьою статті 199 КЗпП України в редакції, станом на листопад 2014 року, передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» № 1275-VII від 20.05.2014 дію частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частину третю статті 119 КЗпП України поширено на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію».
Постановою Кабінету Міністрів України № 105 від 04.03.2015 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який набрав чинності 17.03.2015 (далі Порядок № 105).
Вказаний Порядок визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» (далі - бюджетні кошти).
Пунктом 2 Порядку № 105 передбачено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).
Згідно пункту 3 Порядку № 105 бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року (далі - компенсація).
Пунктом 4 визначено, що для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення. Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 911 від 04.11.2015 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 105 від 04.03.2015, зокрема, доповнено постановляючу частину абзацами такого змісту: «Установити, що дія цієї постанови поширюється на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період»; постанова набрала чинності 12.11.2015.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», згідно із Законом України № 1275-VII від 20.05.2014, за ними зберігається середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, і компенсується із бюджету.
Згідно положень Порядку № 105, підприємства несуть витрати по виплаті середнього заробітку працівникам, передбаченого частиною третьою статті 119 КЗпП України, а бюджетні кошти спрямовуються підприємствам на компенсацію їх витрат на зазначені виплати.
З огляду на вищенаведене, та враховуючи, що дію частини третьої статті 119 КЗпП України поширено на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», дія Порядку № 105 поширюється на виплату підприємствам компенсаційних витрат на виплату середнього заробітку таким працівникам, в межах наявних ресурсів державного бюджету на зазначені цілі.
Відповідно, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не виконано покладених на нього зобов`язань та протиправно не внесено надані позивачем відомості про Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за листопад 2014 року до Зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до Департаменту соціальної політики КМДА.
Щодо посилання апелянта на те, що зобов`язання з компенсації підприємствам витрат на виплату середнього заробітку виникли в 2015 році, колегія суддів вважає, що компенсація таких витрат повинна здійснюватись з 18.03.2014 у відповідності до частини третьої статті 119 КЗпП України.
Крім того, Порядок № 105 є підзаконним актом, який затверджений відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.
При цьому доводи апелянта про те, що в Державному бюджеті 2014 року була відсутня програма 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» на увагу не заслуговують, оскільки позивачем звіт було подано в 2015 році, а відтак і виплати повинні бути проведені в 2015 році.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.
З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2015 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено в п`ятиденний термін.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.