Справа № 826/16733/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 січня 2016 року № 826/16733/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
до третя особаПриватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванської Тетяни Іванівни ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича (надалі - Відповідач 1), Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванської Тетяни Іванівни (надалі - Відповідач 2) треті особи: ОСОБА_3 (надалі - третя особа 1), ОСОБА_4 (надалі - третя особа 2), ОСОБА_5 (надалі - третя особа 3), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа 4) про визнання протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_4; визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5; зобов'язати приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванську Тетяну Іванівну, скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_4; зобов'язати приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванську Тетяну Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності номер запису: 9997582 від 11.06.2015 13:38:13, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності ПАТ «Дельта «Банк» () на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер рішення 18888323 внесені до реєстру 27.01.2015 16:12:15; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал рішення Господарського суду м. Києва по справі №56/252 від 18.04.12р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Договори купівлі-продажу нерухомого майна від 05.12.2014р. та 29.12.2014р. посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстраційними №1316 та № 30 відповідно, укладені з ОСОБА_3 містять передбачені чинним законодавство ознаки нікчемності правочинів, в зв'язку з чим Комісія, керуючись положеннями статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статей 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, прийняла рішення про затвердження результатів перевірки щодо виявлення правочинів, які є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наслідків такої нікчемності прийнято рішення про визнання нікчем дані договори, а отже, на думку Позивача в даному випадку дане рішення є підставою для скасування записів здійснених Відповідачами.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити повністю.

Представники Відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву наданих Відповідачем 2, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на час реєстрації право власності на спірне майно за третіми особами (третя особа 2, 3) не було жодних обмежень, а останні у відповідності до ст. 361 ЦК України є добросовісними набувачами на спірне майно.

Представник третьої особи 1 надав суду письмові пояснення, в яких останній проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень зазначає, що на час укладання договору між Банком та ним він не міг знати по наявність Постанови Національного банку України про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних банків, оскільки дана інформація є таємною.

Представники третьої особи 2, 4 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи. Заперечень проти позовних вимог не надали.

Третя особа 3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом на адресу Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Вінницького міського управління юстиції надіслано Судовий запит про надання матеріалів реєстраційної справи.

На адресу суду від Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Вінницького міського управління юстиції надійшли матеріали реєстраційної справи.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Відповідач 1 та третіх осіб 2, 4, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2014 року АТ «Дельта Банк» (Продавець, Банк) уклав з ОСОБА_3 (Покупець) Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (надалі - Попередній договір ), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстраційним №1316.

Згідно умов Попереднього договору Сторони домовились укласти в майбутньому Договір купівлі-продажу належного Банку нерухомого майна за ціною 8 190 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 365 000,00 грн., при цьому Покупець зобов'язався оплатити вартість такого майна шляхом внесення відповідної суми коштів (за вирахуванням суми забезпечувального платежу) через касу Банку (п. 3.3. Попереднього договору).

На виконання умов п. 6 Попереднього договору, Покупець сплатив Банку забезпечувальний платіж в сумі 1 500 000,00 грн.

Так, 27.01.2015 року Банк уклав з Дан ОСОБА_6 купівлі- продажу нерухомого майна (надалі - Договір купівлі-продажу), який того ж дня було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстраційним №30.

На умовах Договору, Банк передав, а Покупець прийняв належне Банку на праві власності майно - вбудовані приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1 234,8 кв.м, до складу яких входять: в 229,7 кв.м.; частина приміщення №47 площею 237,0 кв.м.; частина приміщення №37 площею 30,3 кв.м; частина приміщення №44 площею 1,5 кв.м; на першому поверсі приміщення №279: приміщення з №124 по №140 загальною площею 442,8 кв.м та частина приміщення №55 загальною площею 293,5 кв.м.

У відповідності до п. 3 Договору купівлі-продажу, загальна вартість нерухомого майна, яку покупець - ОСОБА_3 мав сплатити, становить 8 190 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 1 365 000,00 грн.

З врахуванням сплаченого забезпечувального платежу, сума, яку Покупець мав сплатити, становила 6 690 000,00 грн.

Умовами п. 6 Договору купівлі-продажу Сторони змінили порядок розрахунків, передбачений Попереднім договором та визначили, що вартість нерухомого майна сплачується ОСОБА_3 з його рахунку у АТ «Дельта Банк» НОМЕР_1.

Оплата була проведена Покупцем шляхом внесення готівкових коштів 26.01.15 р. на власний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 6 150 000,00 грн. та 27.01.2015 в сумі 540 000,00 грн. з подальшим безготівковим перерахуванням коштів у сумі 6 690 000,00 грн. 27.01.2015 із власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим Артемом Володимировичем 27.01.2015 р. здійснено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, за номером запису:8512192.

Між ОСОБА_3 (Продавець), з однієї сторони, та ОСОБА_7 (Покупець - 1) та ОСОБА_5 (Покупець 2) Покупці), з іншої сторони, укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.06.2015 р., даний договір посвідчений Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Караванською Тетяною Іванівною за реєстраційним номером №293.

Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Караванською Тетяною Іванівною 11.06.2015 р. здійснено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 (1/2) та ОСОБА_5 (1/2) на нерухоме майно, за номером запису:9997581 та 9997582.

Позивач вважає рішення Відповідачів незаконними та таким, що підлягає скасуванню та звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_4; визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5, Суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV), у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

У відповідності до ч. 1, абзаців 1-6 п.1 ч.2 ст. 9 Закону № 1952-IV, Державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Умови оплати праці державного реєстратора визначаються Кабінетом Міністрів України згідно із законодавством. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частиною ч. 1, ч.13 ст. 15 Закону 1952-IV, передбачено, що Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Суд звертає увагу, що на час прийняття спірного рішення був чинний Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868 (надалі-Порядок N 868), який, зокрема, визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно п. 2, пп. 10 п. 37 Порядку N 868, Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна за місцем розташування такого майна. Якщо нерухоме майно розміщене в межах території, на якій діють два і більше органів державної реєстрації прав, державна реєстрація речових прав, облік безхазяйного нерухомого майна проводяться одним з таких органів, що обрані заінтересованою особою або уповноваженою нею особою (далі - заявник). Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У разі коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 (Продавець), з однієї сторони, та ОСОБА_7 (Покупець - 1) та ОСОБА_5 (Покупець 2) Покупці), з іншої сторони, укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.06.2015 р., даний договір посвідчений Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Караванської Тетяни Іванівни за реєстраційним номером №293.

Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Караванською Тетяною Іванівною 11.06.2015 р. здійснено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 (1/2) та ОСОБА_5 (1/2) на нерухоме майно, за номером запису:9997581 та 9997582.

Згідно ч.7 ст.16 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Вказана норма кореспондується з п.35 Порядку №878.

Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться на підставі поданої особисто власником (правонабувачем; стороною правочину, за якою виникло право) або уповноваженою особою заяви, за формою, яка затверджена чинним законодавством.

Частиною 3 ст.16 Закону № 1952-IV, встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. У разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подаються оригінали електронних документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, або електронні копії оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі.

Згідно п.13 Порядку №878, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Пунктом 36 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що третіми особами було надано у повному обсязі пакет документів, для укладання договору купівлі-продажу.

Крім того, Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази заборони вчиняти державному реєстратору (нотаріусу) реєстраційні дії, та відсутні докази про визнання договору купівлі-продажу від 11.06.2015 року за реєстраційним номером в реєстрі №293 нікчемним.

У відповідності до ст. 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, не може здійснюватися у разі, якщо об'єкт нерухомого майна розміщений у межах території, на якій діють два і більше органів державної реєстрації прав, одним з таких органів на вибір заявника, а також у разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, не може здійснюватися у разі наявності помилки в Державному земельному кадастрі, яка виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів). Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

В матеріалах справи відсутні докази того, що на час укладання договір купівлі-продажу, які посвідчені Приватними нотаріусами була наявна заборона на вчинення реєстраційних дій.

Судом не береться до уваги посилання Позивача на лист від 16.07.2015 р. №5222 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк», яким визнано нікчемним договір купівлі-продажем укладений між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 від 05.12.2014 р., оскільки даний лист не стосується укладання договору купівлі-продажу від 11.06.2015 р., який посвідчений Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Караванською Тетяною Іванівною за реєстраційним номером №293.

Крім того, Суд звертає увагу, що до повноважень адміністративних судів не належить розгляд справ щодо визнання договорів нікчемний з моменту укладання та витребування майна з незаконного володіння, дані правовідносини належать до розгляду в порядку Цивільного судочинства.

У відповідності до статті 26 Законом № 1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 р. за № 1429/20167 (далі-Порядок № 3502/5).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. У разі ліквідації державної нотаріальної контори, зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна. Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Пунктом 2.3 Порядку № 3502/5 зазначено, що заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року N 703.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку № 3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього Порядку.

Згідно з пунктами 2.10 та 2.11 Порядку № 3502/5 за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Підпунктом 1 пункту 20 Порядку № 868 зазначено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За приписами частини 2, 4 статті 42 Закону N 3425-XII вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

При цьому за змістом частини 1 статті 43 і 10 статті 44 Закону N 3425-XII при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, а також зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Суд звертає увагу Позивача, що до повноважень державного реєстратора (нотаріуса) входить виключне право перевіряти документи, які подані та встановлювати відповідність поданих документів та наявність дієздатності осіб на підписання угод, проте, до повноважень (державного реєстратора) нотаріуса не входить надання аналізу та можливості визнання в майбутньому договорів нікчемними та володінням інформації про введення тимчасової адміністрації в певному Банку в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_4; визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права власності номер запису: від 11.06.2015 13:38:13, індексний номер 21993475, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5 - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В частині щодо зобов'язати приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванську Тетяну Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності номер запису: 9997582 від 11.06.2015 13:38:13, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності ПАТ «Дельта «Банк» () на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер рішення 18888323 внесені до реєстру 27.01.2015 16:12:15, Суд зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Отже, внесення записів до Державного реєстру прав передбачені нормами ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до п.2.6 Порядку N 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зобов'язати приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Караванську Тетяну Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності номер запису: 9997582 від 11.06.2015 13:38:13, приватний нотаріус Караванська Тетяна Іванівна, Вінницький міський нотаріальний округ, м. Вінниця на ? частку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, власник ОСОБА_5; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності ПАТ «Дельта «Банк» () на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер рішення 18888323 внесені до реєстру 27.01.2015 16:12:15, буде втручанням в дискреційні повноваження, оскільки законодавчо прямо передбачені дії посадових осіб реєстраційної служби у випадку скасування судом певних рішень про реєстрацію.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал рішення Господарського суду м. Києва по справі №56/252 від 18.04.12р. - не підлягають задоволенню, оскільки Судом встановлено, що Відповідачами правомірно вчинені дії та правомірно зареєстровано право власності.

Суд звертає увагу Позивача, що в матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача до реєстраційної служби з заявою про скасування спірних рішень та відновлення попередніх записів, а отже, Позивач не позбавлений права звернутися до Відповідачів з відповідною заявою.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук