Справа № 335/11857/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши адміністративний позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» до ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015 року ТОВ «Альянс-Авто» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

У позовній заяві зазначало, що починаючи з 27.09.2013 року за результатами перемоги у конкурсі ТОВ «Альянс-Авто» згідно договору № 30 про надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування укладеного з Виконавчим комітетом Запорізької міської ради здійснює перевезення пасажирів по маршруту № 84 вул. Товариська - вокзал Запоріжжя 1. Протягом більше двох років роботи за договором підприємство належним чином виконувало умови договору і при виявленні недоліків відразу усувало їх. Однак 12.11.2015 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 473 розірвано вищезгаданий договір перевезення та винесення маршруту на конкурс.

Як зазначено в рішенні воно винесено базуючись на результатах перевірок договірних зобов'язань, однак в 2015 році вони протягом усього року заборонені всім окрім органів державної фіскальної служби.

Отже з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року заборона на перевірки була встановлена законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, а з 01.07.2015 року згідно закону № 76-VIII від 28.12.2014 року, у звязку із чим, просив суд визнати протиправними дії ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради щодо проведення перевірок ТОВ «Альянс-Авто» в 2015 році.

Крім того, посилаючись на ті обставини, що положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України встановлюють, що розірвання договору (господарського договору) в односторонньому порядку без згоди сторін допускається лише у випадках, встановлених договором (господарським договором) або законом, і оскільки законом не передбачено розірвання договору з автомобільним перевізником в односторонньому порядку, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради № 473 від 12.11.2015 року щодо розірвання договору надання послуг з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 84 «вул. Товариська- вокзал «Запоріжжя-1» з товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» та винесення маршруту на конкурс.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити на підставах викладених у позові. Також зазначав, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII п. 3 прикінцевих положень містить обмеження для проведення перевірок, а саме встановлено проведення перевірок підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів грн.. за попередній рік проводиться виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, також зазначено перелік в яких випадках дане обмеження не поширюється, в даному переліку відсутнє здійснення перевірок, таким чином оскільки вказані умови для проведення перевірки відсутні згідно дії мораторію на проведення перевірок тому у відповідача були відсутні підстави для її проведення.

Крім того, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат не підтримав і просить судові витрати залишити за позивачем.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради позов визнав частково, в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.11.2015 року №473, в частині вимог позову про визнання протиправним дій ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради щодо проведення перевірок ТОВ «Альянс-Авто» у 2015 році заперечує зазначаючи, що виконком діяв правомірно.

Також пояснив, що ухвалу суду щодо витребування у ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради дозволу від КМУ на проведення перевірок ТОВ «Альянс-Авто», заяву від субєкта господарювання на проведення у відношення ТОВ «Альянс-Авто» на проведення перевірок надати суду не може, оскільки такі документи у ОСОБА_3 Комітеті Запорізької міської ради відсутні.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових заперечення до суду не подавав.

Суд вирішив не відкладати розгляд справи та приймати рішення на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27.09.2013 року за результатами перемоги у конкурсі ТОВ «Альянс-Авто» згідно договору № 30 про надання послуг з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування укладеного з Виконавчим комітетом Запорізької міської ради здійснює перевезення пасажирів по маршруту № 84 вул. Товариська - вокзал Запоріжжя 1.

12.11.2015 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 473 розірвано вищезгаданий договір перевезення та винесення маршруту на конкурс.

Як зазначено в рішенні, воно винесено базуючись на результатах перевірок договірних зобов'язань, однак в 2015 році вони протягом усього року заборонені всім окрім органів державної фіскальної служби.

Позивач посилався на протиправність здійснення перевірки у зв'язку із наявністю мораторію на проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановленого Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 N 71-VIII.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій, тобто правових підстав для проведення перевірки суб'єктом владних повноважень не було і не має, що також підтверджується змістом п. 8 ЗУ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ від 28.12.2014 року де зазначено, що «Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.»

Отже з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року заборона на перевірки була встановлена законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, а з 01.07.2015 року згідно закону № 76-VIII від 28.12.2014 року.

Доказів наявності обставин, які надають право здійснювати перевірку Позивача без отримання дозволу Кабінету Міністрів України відповідач суду не надав. Отже за відсутності доказів з боку відповідача як субєкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки враховуючи обмеження, встановлене Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, у відповідача були відсутні правові підстави для призначення і проведення перевірки позивача.

Крім того, як вбачається із наданої суду копії постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2015 року визнано протиправними дії Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області по проведенню 06.08.2015 перевірки, оформленню її результатів, та проведенню розгляду матеріалів за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто». Визнано протиправними та скасовано постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 024671 від 29.09.2015, № 024672 від 29.09.2015, № 024673 від 29.09.2015, на загальну суму 5 100 (пять тисяч сто) грн., 00 коп..

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи ті обставини, що відповідач не довів правомірності свого рішення щодо проведення перевірок ТОВ «Альянс-Авто» у 2015 році, позов підлягає задоволенню

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від виконання зобов'язання окрім випадків передбачених договором та обов'язок належним чином виконати зобов'язання відповідно до умов договору 72 вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Що в сукупності зі змістом ст. 193 ГК України не суперечить спеціальним нормам господарського законодавства.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), отже виходячи з того, що зобов'язання Відповідача по наданню маршрутів до перевезення виникає на підставі договору, то воно підлягає виконанню в межах строків зазначених у договорі на виконання зобов'язання.

Згідно ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином, при цьому вказана норма взагалі не містить обмовок щодо закінчення строку дії договору як підстава для припинення зобов'язання.

В силу ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може розірвано на вимогу однієї із сторін чи за рішенням суду при наявності істотного порушення договору другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 206 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, аналіз вказаних норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України свідчить, що зміна або розірвання договору (господарського договору) в односторонньому порядку без згоди сторін допускається лише у випадках, встановлених договором (господарським договором) або законом.

Відповідно до ч. З ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» орган виконавчої влади та орган місцевого самоврядування мали право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником в разі порушення ним умов договору. Разом з тим, в вказаній нормі не визначалося, що таке розірвання договору може бути здійснено відповідним органом в односторонньому порядку. Починаючи з 17.05.2012 року згідно Закону України № 4715-VІ законодавець забрав таке право у органу місцевого самоврядування виклавши ст. 7 новій редакції де такого права вже не встановлено .

При цьому випадки розірвання договору з автомобільним перевізником в односторонньому порядку законами України не встановлені.

Згідно п. 55 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" № 1081 від 03.12.2008 року визначено вичерпний перелік прав відповідача і одне з них розірвання договору при настанні певних умов, а саме: достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі - порушення ним умов договору (дозволу), надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації. При цьому, Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються але розірвання має бути за згодою сторін або в судовому порядку. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняться в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже так як право на одностороннє розірвання договору за відповідачем не передбачене нормами чинного законодавства питання про розірвання договору має вирішуватися судом, а відповідач відповідного звернення не здійснював, тому станом на сьогодні рішення про розірвання договору, не породжує для сторін правових наслідків і не може вважатися правомірним.

Частиною 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Отже, беручи до уваги те, що часткове визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів, суд приймає визнання позову представником відповідача в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.11.2015 року №473, у зв'язку з чим виносить судове рішення про задоволення вищезазначеного позову.

Керуючись ст. ст. 2,6, 9-11, 17-20, 99, 159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» до ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправними та скасування та скасування рішень органу місцевого самоврядування, - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради щодо проведення перевірок товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» в 2015 році.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 комітету Запорізької міської ради № 473 від 12.11.2015 року щодо розірвання договору надання послуг з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 84 «вул. Товариська- вокзал «Запоріжжя-1» з товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» та винесення маршруту на конкурс.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова