Справа № 2-а-9869/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9869/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О.І.,

при секретарі Александрова Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.01.2011 року,-

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2011 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона має статус особи, яка віднесена до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії А №117117), інвалід 2 групи, має право на відповідні соціальні гарантії та пенсійне забезпечення, згідно діючого законодавства України.

Згідно ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-12 від 28.02.1991 р. пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюється у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Крім того ст.50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі-Закон-796-XII) їй повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України Про державний бюджет на 2008 рікта про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року положення статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю було обмежено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення.

Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області відмовило у здійсненні перерахунку позивачу в перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме - додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, за період зазначений позивачем.

Тому позивачка просить суд: визнати дії відповідача, щодо невиплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю незаконними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії згідно ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 01.01.2011 року.

В засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог 128 КАС України. Позивач в позові зазначив про слухання справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання осіб які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Судом встановлено, що позивачка звернулась до суду посилаючись на те, що вона є інвалідом 2 групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з аварією на ЧАЕС, просить суд: визнати дії відповідача, щодо невиплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю незаконними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії згідно ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 01.01.2011 року.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ (надалі спеціальний закон), оскільки відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-12 від 28.02.1991 р. пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюється у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Крім того ст.50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі-Закон-796-XII) їй повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору суд приходить до висновку що при розрахунку додаткової пенсії позивачу, передбаченої статтею, наведеною вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже на думку суду, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної та додаткової пенсії позивачці застосуванню підлягає ст. 50 Закону України №796, а не Постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-УІ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 року №2453-VI) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач просить суд: визнати дії відповідача, щодо невиплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю незаконними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії згідно ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 01.01.2011 року. Відповідно даних на поштовому конверті позивач звернулась до суду 11.08.2011

Тобто позивач звернувся до суду з пропуском встановлено ст.99 КАС України строку.

Разом з подачею позовної заяви позивач не звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову, докази таких обставин відсутні.

Враховуючи викладене та відсутність заяви та підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву в частині зобовязання здійснити перерахунок виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю - встановивши її на рівні 75% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпеченняна рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законах про Державний бюджет на відповідний рік починаючи з 01.01.2011 року по 11.02.2011 року слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду.

Окрім цього Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік N 3491-VI від 14 червня 2011 року установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" ( 2857-17 ), застосуванню підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ).

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання дій управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо не виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, в розмірі визначеному ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 11.02.2011 року по 22.07.2011 року - незаконними.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю згідно ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 11.02.2011 року по 22.07.2011 року за виключенням виплаченої пенсії за вказаний період. В решті позову слід відмовити.

Також слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю позивачу в межах суми платежу за один місяць.

Так як позивачка є потерпілою від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, відповідач також звільнений від сплати державного мита, а позов частково задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 17-19,71,94,99, 161-164 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.01.2011 року задовольнити частково.

Визнати дії управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо не виплати позивачу ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 11.02.2011 року по 22.07.2011 року - незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю згідно ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 11.02.2011 року по 22.07.2011 року за виключенням виплаченої додаткової пенсії за вказаний період .

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю позивачу в межах суми платежу за один місяць.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита, так як позивач є постраждалою від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митота віднести дані витрати за рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її оголошення , особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О. І. Корх