Справа № 826/17744/14
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/25998/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Бухтіярової І.О.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі № 826/17744/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальна проектно-монтажна компанія-8» (далі - Товариство) до ДФС, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - ДПІ),

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій ДПІ та ДФС щодо невизнання як податкової звітності податкової накладної № 1 від 30.09.2014 та зобов'язання визнати зазначену податкову накладну і зареєструвати її в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою її надходження, зазначеної у квитанції.

Зазначило, що податкова накладна була заповнена відповідно до вимог чинного законодавства України. Адреса місцезнаходження, зазначена у податковій накладній, відповідає відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

20 березня 2015 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначив, що Товариство не надало доказів на підтвердження існування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації про місцезнаходження Товариства за адресою: м. Донецьк, пр-т. Визволення Донбасу, 8Б станом на дату подання податкової накладної.

21 травня 2015 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року скасована, позов задоволено частково.

Дії ДФС щодо неприйняття податкової накладної № 1 від 30.09.2014, складеної Товариством, для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних визнані протиправними; зобов'язано ДФС зареєструвати податкову накладну Товариства № 1 від 30.09.2014 у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання до реєстрації - 9.10.2014.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ДФС звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду та залишення в силі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва, посилаючись на порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 9.10.2014 Товариство направило засобами електронного зв'язку до ДФС податкову накладну № 1 від 30.09.2014 для здійснення її реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції № 1 зазначена податкова накладна не була прийнята у зв'язку з виявленням помилки, яка полягала у тому, що місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, зазначене у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Колегія суддів вважає висновок апеляційного адміністративного суду про часткове задоволення позову обґрунтованим з таких підстав.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних, згідно абз. 4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з абз. 5 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Суди встановили, що підставою для відмови у прийнятті податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року, складеної Товариством, зазначено те, що місцезнаходження юридичної особи - продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пп. «г» п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України у податковій накладній зазначається місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про місцезнаходження юридичної особи підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

У податковій накладній № 1 від 30 вересня 2014 року зазначено, що місцезнаходженням Товариства просп. Визволення Донбасу, 8-б, м. Донецьк, Донецька обл., 83048.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 9 жовтня 2014 року були внесені такі відомості про місцезнаходження Товариства: 83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський район, проспект Визволення Донбасу, будинок 8 Б.

Таким чином, до податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року була внесена інформація про місцезнаходження Товариства, аналогічна інформації, внесеній до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованому станом на 9 жовтня 2014 року, у графі «Статус відомостей про юридичну особу» зазначено «відомості не підтверджено - внесено запис про відсутність підтвердження відомостей». На підставі зазначеного запису податковий орган дійшов до висновку про те, що Товариство відсутнє за адресою: просп. Визволення Донбасу, 8-б, м. Донецьк, Донецька обл., 83048. Відповідно, Товариство неправомірно вказав зазначену адресу у податковій накладній № 1 від 30 вересня 2014 року.

Однак, податковим органом було неправильно визначено підстави та наслідки внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Внесення запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням та запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу є різними діями державного реєстратора, які вчиняються за різних підстав.

Згідно з ч. 11 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Частиною 14 статті 18 зазначеного Закону передбачено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Таким чином, запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу вказує виключно на те, що Товариство у межах встановленого строку не надіслало державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Зазначений запис не вказує на те, що підприємство відсутнє за місцем реєстрації.

Відповідно до абз. 2 ч. 14 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Апеляційний суд правильно зазначив, що на час вирішення питання про прийняття податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року до Єдиного державного реєстру не був внесений запис про відсутність Товариства за його місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Станом на 9 жовтня 2014 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровані дані про знаходження Товариства за тією ж адресою, що зазначена у податковій накладній № 1 від 30 вересня 2014 року. Запис про відсутність Товариства за такою адресою станом на 9 жовтня 2014 року не вносився. Відповідно, відомості про знаходження Товариства за адресою: 83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський район, проспект Визволення Донбасу, будинок 8 Б вважаються достовірними і згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» можуть бути використані у спорі з третьою особою, у тому числі з податковим органом.

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу не може бути підставою для висновку про внесення до податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року недостовірних даних про місцезнаходження Товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Бухтіярова І.О.

Юрченко В.П.