Справа № 2-а-2673/10
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в ІПервомайському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

7 грудня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України (далі-УПФ) в Первомайському районі про захист своїх прав шляхом визнання дій відповідача неправомірними, та зобов'язання його нарахувати та виплатити на його користь як дитині війні щомісячної державної соціальної допомоги за період шести місяців з дня звернення з позовом до суду, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обгрунтування своїх вимог позивач в позові зазначав, що є дитиною війни, якому відповідно до статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2006 року і призначено соціальну допомогу в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Але відповідач не проводив нарахування та не виплачував протягом 2008-2010 років цю соціальну допомогу в повному розмірі, передбачену статтею 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» через зміни до статті 6 цього ОСОБА_2, внесені ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Посилаючись на те, що після прийняття 22 травня 2008 року Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційним положень ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким було змінено дію статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», відповідач, не призначив та не виплачував в повному обємі йому зазначену соціальну допомогу у розмірі, передбаченому цим ОСОБА_2, просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому просив розгляд справи проводити і без його участі, в зв'язку із зайнятістю в інших судових процесах. Окрім цього з листом надійшло письмове заперечення про невизнання позову та прохання повністю відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року (далі Закон № 2195) передбачає лише 30 % підвищення до пенсії, але розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати дане підвищення, цим ОСОБА_2 не передбачено і до цього часу воно законодавчо не врегульовано. 22 травня 2008 року Конституційний Суд України прийняв рішення про визнання неконституційними положень ОСОБА_2 України «Про бюджет на 2008 рік» щодо змін до статті 6 ОСОБА_2 № 2195. Але після цього зміни до законодавства, які б передбачали механізм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, внесено не було, як не було і внесено змін щодо збільшення коштів на ці цілі з Державного Бюджету України. Передбачене статтею 28 ОСОБА_2 України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року поняття мінімальної пенсії за віком застосовується виключно для визначення пенсії, призначеної за цим ОСОБА_2 і не може застосовуватися до інших нормативних актів, в тому числі і до ОСОБА_2 № 2195. Це не дало можливості забезпечити право на нарахування підвищення до пенсії дітям війни.

Також зазначав, що статтею 41 ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-ІУ від 28 грудня 2007 року були внесені зміни до ОСОБА_2 № 2195, згідно яким дітям війни (крім тих на яких поширюється ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуєт замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників віі (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Це підвищеі виплачувалося позивачу з 1 січня 2008 року щомісячно. За відсутності законодавчого регулюва та визначення мінімальної пенсії за віком, з якої повинно обчислюватися підвищення до пе дітям війни, відповідач вважає, що діяв правомірно і в задоволенні позову повинно б відмолено. Окрім цього, відповідач також просить відмовити в задоволенні позову в звязк відсутністю бюджетного фінансування для здійснення подібних виплат, оскільки вони мож бути здійснені згідно ОСОБА_2 тільки з коштів Державного бюджету.

За відповідною ухвалою розгляд справи був проведений в порядку письмов провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступ підстав.

Прийнятий 18 листопада 2004 року Верховною Радою України Закон № 2195, який наб чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни, визначає основг соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і держаї соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного ОСОБА_2 передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадяни України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 ро

Позивач згідно свого паспорту народився 14 липня 1937 року, тобто станом на 2 вере 1945 року йому було 8 років і відповідно до статті 1 ОСОБА_2 № 2195 він є дитиною війни, отримує пенсію за віком від УПФ в Первомайському районі.

Статтею 6 ОСОБА_2 України № 2195 передбачено, що дітям війни пенсії або що міст довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пеі підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

В той же час, УПФ в Первомайському районі не проводило нарахування даного підвище в повному обємі в 2008-2010 роках, через те, що згідно статті 41 ОСОБА_2 України «Про держав бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107 прийнятого Верховною Радою України 28 грудня 2007 року, стаття 6 ОСОБА_2 № 2195 викладала такій редакції: «дітям війни» (крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_2 України «Про сті ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошої утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачує' підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які ма право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утриманні державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього ОСОБА_2 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвиїщ провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року по справі №10рп/2 визнані неконституційними положення статті 41 ОСОБА_2 України «Про державний бюджет Укр на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змії статті 6 ОСОБА_2 №2195.

Рішення Конституційного Суду України у зазначеній справі має преюдиціальне знач* для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, виникли внаслідок дій положень статей вказаних законів, що визнані неконституційними. Ріпи Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточни не може бути оскаржене.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти аб окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалі Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із рішення Конституційного Суду України УПФ в Первомайському районі травня 2008 року повинно було зробити перерахунок та виплачувати позивачу в повному об підвищення до пенсії згідно статті ОСОБА_2 №2195.

Посилання відповідача на відсутність законодавчого врегулювання питання щодо

механізму обчислення та виплати підвищення до пенсії, відповідно до ОСОБА_2 № 2195, суд вважає

необхіднибними, з таких підстав.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно частин 3 і 4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності і законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до статті 6 ОСОБА_2 № 2195 дітям війни пенсії підвищуються на ЗО % мінімальної ) пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати підвищення, цим ОСОБА_2 не передбачено. Пунктом 3 Прикінцевих положень цього ОСОБА_2 України Кабінету і Міністрів України доручено подати до Верховної Ради пропозиції щодо приведення законодавчих І актів та свої нормативно-правові акти у відповідність із цим ОСОБА_2.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за

І правилами, передбаченими статтею 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне і пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

3 огляду на це суд не погоджується з доводами відповідача про те, що, мінімальний розмір

пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 зазначеного ОСОБА_2, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність і такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої статтею 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої статтею 6 ОСОБА_2 № 2195.

Тому вимоги щодо нарахування та виплати йому як дитині війни підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в межах шестимісячного строку позовної давності, є обгрунтованими.

Відповідач в запереченнях вказує про відсутність законодавчого врегулювання щодо органу, який повинен зробити нарахування та виплату підвищення громадянам України, які мають статус дітей війни. Але суд не може з цим погодитися і вважає їх безпідставними тому, що Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2002 року за №121/2001, і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними правліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, тобто в даному випадку обовязок здійснити нарахування та виплату підвищення позивачу до пенсії в 30 % розмірі мінімальної пенсії за віком покладено на УІІФ в Первомайському районі - за місцем його проживання.

Для захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов'язати УПФ в Первомайському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 7 червня по 7 грудня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», врахувавши при цьому суми частково виплаченого даного підвищення.

Щодо посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування для здійснення необхідних доплат дітям війни суд відзначає наступне.

Згідно зі статтею 7 ОСОБА_2 № 2195 підвищення до пенсії, як державна соціальна виплата, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України на відміну від пенсії, яка виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і заперечення відповідача щодо відсутності бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивачів є необгрунтованим, оскільки невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність грошей для виплати не є підставою для виправдання. Бездіяльність щодо забезпечення права позивачки на нарахування підвищення до пенсії дитині війни, передбаченого статтею 6 ОСОБА_2 № 2195 з підстав відсутностібюджетного фінансування є порушенням, яке створило для неї ситуацію непевності стосовно

реалізації нею свого конституційного права.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії| засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі; посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав таі свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція! Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Саsе 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні матії змогу покладатися на зобовязання, взяті державою. Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни і такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади своїх обовязків.

Тому, доводи відповідача про відсутність законодавчого врегулювання про виділення І Державного бюджету України коштів для виплати дітям війни підвищення до пенсії в розмірі 30°І мінімальної пенсії за віком не можуть бути підставою для невиконання вимог законів.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, які

підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевоп бюджету, якщо стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському район Миколаївської області щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 підвищення до пенсії дітям війни згідно ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському район Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату в повному обємі ОСОБА_1 як дитині війни за період з 7 червня по 7 грудня 2010 року щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне соціальне страхування», І врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

З (три) грн. 40 коп.

Постанолва може бути оскаржено в Одеський апеляційний адміністративний суд через Первомайський міськраойнний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

СУДДЯ