Справа № 2а/0470/8186/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/24634/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Бухтіярової І.О.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області правонаступника Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі № 2а/0470/8186/12 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс-Плюс» (далі - Товариство) до ДПІ,

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування рішення ДПІ № 4933/10/28-215 від 13.02.2012 року щодо не визнання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2012 року податковою декларацією; зобов'язання ДПІ прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2012 року датою її фактичного отримання - 8 лютого 2012 року; зобов'язання ДПІ відобразити показники (дані) податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку.

Зазначило, що анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість не є самостійною підставою для відмови у прийнятті податкової звітності.

7 квітня 2014 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Рішення ДПІ № 4933/10/28-215 від 13.02.2012 року щодо не визнання податкової звітності Товариства з податку на додану вартість за січень 2012 року податковою декларацією скасоване; визнано податкову декларацію Товариства з податку на додану вартість за січень 2012 року поданою у день фактичного її отримання - 8 лютого 2012 року з відображенням показників даної податкової звітності у порядку та у спосіб, визначений нормами законодавства України.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 24.03.2005 Товариство зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків, згідно свідоцтва №04346084 від 24.01.2006, яке було анульоване рішенням ДПІ №1078 від 27.07.2011.

8 лютого 2012 Товариство засобами поштового зв'язку подало до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2012 року.

13 лютого 2012 року ДПІ прийняла рішення № 4933/10/28-215 щодо не визнання податкової звітності Товариства з податку на додану вартість за січень 2012 року податковою декларацією у зв'язку з тим, що свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства анульоване згідно рішення №1078 від 27.07.2011.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п.,п. 49.8, 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної виконавчої служби прийняти податкову декларації з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висування будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 ст.48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Таким чином, підставою для відмови у прийнятті податкової декларації може бути лише порушення порядку її заповнення.

Суди правильно зазначили, що ст. 48 Податкового кодексу України не містить такої підстави для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість, як анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за рішенням податкового органу, а тому відмова податкового органу у прийнятті (невизнанні) податкової декларації Товариства з податку на додану вартість за січень 2012 року є протиправною.

25 грудня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасоване рішенням ДПІ № 1078 від 27.07.2011 щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - Товариства, що було підставою для відмови Товариству у неприйнятті (невизнанні) зазначеної податкової декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України у разі якщо у встановленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день фактичного отримання органом державної податкової служби.

Суди обґрунтовано зазначили, що відмова податкового органу у неприйнятті (невизнанні) податкової декларації Товариства з податку на додану вартість за січень 2012 року є протиправною, а тому зазначена податкова декларація вважається поданою у день її фактичного отримання податковим органом - 8.02.2012 з урахуванням вимог п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Бухтіярова І.О.

Юрченко В.П.