Справа № 2-а-333/11
Суддя: Литвин М. М.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого - судді Литвин М.М., при секретарі Гусак А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про перерахунок допомоги до 5 травня. У позові вказав, що він являється інвалідом війни ІІ групи. У вересні 2010 року із загальнонаціональних телевізійних каналів ОСОБА_1 дізнався, що відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» йому, як учаснику бойових дій, відповідач повинен виплачувати разову допомогу до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, однак у 2009 та 2010 роках він отримав значно меншу суму. Позивач звертався до відповідача з проханням про перерахунок та виплату належних йому коштів, на що отримав відмову, яку вважає неправомірною. Позивач прохає визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови в проведенні йому перерахунку і виплати допомоги до 5 травня; зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради провести йому перерахунок, а Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки, з урахування виплачених сум.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій справу прохає слухати без його участі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області позов заперечив.

Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області прохає справу слухати без участі свого представника, позов не визнають, про що надали суду заяву.

Зясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задольнити частково.

Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно із ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вихідним критерієм розрахунку щорічної одноразової грошової допомоги є мінімальна пенсія за віком, яка згідно ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 2 групи до 5 травня виплачується щорічна разова грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно.

Постановою КМУ від 18.03.2009 року №211 що у 2009 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, здійснюється інвалідам війни II групи в розмірі 430 гривень.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється інвалідом війни ІІ групи і відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, однак отримав таку допомогу в 2009-2010 роках в значно меншому розмірі.

Суд вважає, що вимоги позивача про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік слід залишити без розгляду, оскільки згідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом свобод, прав та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач зазначає, що дізнався про порушення своїх прав у вересні 2010 року із загальнонаціонального телевізійного каналу. Однак, нормативно-правові акти належним чином публікуються в ЗМІ, позивач щорічно отримує допомогу на оздоровлення, отже мав можливість дізнатися про порушення своїх прав ранше, ніж в 2009 році. Тому позовні вимоги позивача за 2009 рік підлягають залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог позивача за 2010 рік, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню оскільки категорія таких справ почала розглядалася в порядку цивільного судочинства, де загальний строк позовної давності складав 3 роки. В серпні 2010 року були внесені зміни в законодавство України, і дана категорія справ стала розглядатися в порядку адміністративного судочинства, але строк позовної давності, згідно ст. 99 КАСУ складає 6 місяців.

Тому, враховуючи неодноразову зміну процесуального законодавства (в звязку з цим і строків позовної давності), суд вважає, що строк звернення до суду позивачем в частині перерахунку та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік не пропущений.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат є незаконними. Суд вважає, що оскільки соціальні виплати особам регулюються Законом України, який має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зменшення цих компенсаційних виплат заборонено Конституцією України, що підтверджується із року в рік рішеннями Конституційного Суду України позивач має право на отримання допомоги в розмірах встановлених ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Розрахунок виплат позивачу слід проводити на підставі ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", на підставі законодавчо встановленого прожиткового мінімуму.

Доводи відповідача про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат інвалідам війни протирічить вимогам Конституції та Законів України.

Оскільки обов»язок по нарахуванню та виплаті допомоги законодавчо покладено на управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, але в Полтавській області, як виключення, існує Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА, який виплачує допомогу, суд вважає, що обчислення сум недорахованої допомоги у відповідності до вимог закону з урахуванням виплаченої допомоги необхідне покласти на обох відповідачів, зобовязавши їх спільно нарахувати та виплатити позивачу перераховану допомогу на оздоровлення.

За таких обставин позов слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судових витрат, і суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх і соціального захисту, ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.54 ЗУ „Про державний бюджет України на 2009 рік, ст.ст. 8-11, 71, 86 ,128,160 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за 2010 рік недосплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як інваліду війни 2 групи, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленого Законом „Про державний бюджет України на 2010 рік з урахуванням виплаченої суми разової щорічної допомоги за 2010 рік.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Литвин М.М.