Справа № 2-а-0805-5129/2011
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вільнянський районний суд Запорізької області
Справа № 2-а-0805-5129/2011
П О С Т А Н О В А

"16" вересня 2011 р. 1 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Вільнянському районі про визнання дій протиправними та вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до управління Пенсійного фонду в Вільнянському районі про визнання дій управління пенсійного фонду неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, як такий що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому має право на додаткову пенсію за шкоду у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, як стверджує позивач, на теперішній час його пенсія нараховується відповідачем у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України, а тому вважає, що такі дії відповідача порушують його конституційні права, оскільки розмір отримуваної ним пенсії не відповідає гарантованим чинним законодавством України критеріям. А тому просить здійснити перерахунку пенсії, перерахувати доплати до пенсії та здійснити їх виплати відповідно до ст.51 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, починаючи з 22.05.2008 року.

Згідно письмових заперечень наданих представником управління ПФУ відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначили, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Вільнянського району та отримує пенсію як ліквідатор аварії на ЧАЕС 2 категорії, відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом міністрів України, отже конкретний розмір додаткової пенсії виплачується за рахунок коштів державного бюджету (а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України), оскільки, за правилами ст. 11 Закону України Про пенсійне забезпечення, саме до віддання Уряду належить питання, повязанні з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених пенсійним законодавством. Крім того відповідач зазначає, що лише постановою КМУ від 06.07.2011 року №745 (чинна з 23.07.11р ) визначені розміри надбавки на виконання п.7 Закону України від 14.06.2011 року Про внесення змін до Закону України від 14.06.2011 року Про внесення змін до закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, якою визначені розміри мінімальної пенсії інвалідам Чорнобильцям та додаткові пенсії. Оскільки до бюджету кошти на підвищення пенсій чорнобильцям не виділялись, у органів УПФ не було і на даний час не має підстав для збільшення спірної виплати.

Суд розглядає справу у скороченому провадженні - відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка віднесена до другої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 191685 (а.с.4).

Відповідно до ст. 22 Конституцій України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантується і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені зміни до чинних законів не допускають звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідками пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В своїх запереченнях проти позову представник відповідача УПФУ наполягав на застосуванні наслідків пропуску строків звернення до суду.

Судом встановлено, що з позовом позивач звернувся до суду 09 серпня 2011року, про що свідчить штамп суду.

Позивач в своєму позові просить суд поновити пропущений строк звернення до суду.

Але суд вважає, що строк звернення позивача до суду з вимогою про поновлення строку звернення до суду пропущений без поважних причин, і немає підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з наступних підстав: Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішенням Конституційного Суду України носять відкритий характер, позивач мав можливість і повинен був дізнатися про порушення своїх прав з моменту опублікування рішень Конституційного Суду України, будь-яких доказів про відсутність можливості дізнатися про порушення своїх прав або звернення до суду у передбачений строк позивачем не надано.

За змістом ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом державної влади, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак, суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Також суд вважає, за необхідне застосувати дану норму Закону, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою названої статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягає ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 51 Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного Фонду України, в тому числі і відповідач по справі, зобовязані здійснювати перерахунок пенсій саме з дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню, шляхом зобовязання відповідача провести відповідний перерахунок та виплату йому додаткової пенсії, починаючи з 09.02.2011р, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню пенсії.

Отже, виплату позивачу пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежує право позивача на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-кого терміну або строку виплати пенсії.

Однак, згідно Закону України № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік . Не конституційними положення даного Закону не визнавалися, тому підлягають застосуванню як такі, що прийняті пізніше. На виконання вказаного Закону 06.07.2011 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 745, яка набрала чинності 23.07.2011 року, Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, частиною 1 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а саме тим, що належать до 2 категорії - 15 відсотків.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян.

Встановлені обставини дають підставу зробити висновок про те, що з 09.02.2011 р. по 22.07.2011 року право позивача, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи було обмежено відповідачем, який незаконно не здійснив відповідний перерахунок та виплату пенсії у відповідності до вищезазначеної норми Закону без належних для цього правових підстав, а тому суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача по справі щодо нездійснення перерахунку за вказаний період та виплати позивачу спірної виплати є незаконною.

Починаючи з 23.07.2011 року дії Пенсійного фонду щодо нарахувань та виплати державної соціальної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року є правомірними.

Разом з тим, суд виходить з того, що на спірні у цій справі правовідносини не розповсюджується правило, за яким судова постанова не може стосуватися дій, які ще не розпочалися, оскільки існують усі юридичні умови для їх вчинення відповідачем. Так, предметом позову у цій справі є бездіяльність субєкта владних повноважень, яка повязана з щомісячними виплатами позивачу. На момент розгляду справи відносини між позивачем та відповідачем ще не завершилися, нарахування підвищення до пенсії, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачем проводиться на підставі розпорядження, в якому зазначається основний розмір нарахованої пенсії за віком, виходячи із заробітку та стажу позивача, надалі нараховуються певні надбавки, на які має право позивач, у тому числі і підвищення до пенсії, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на те, що пенсія за віком позивачу призначена довічно, підвищення до пенсії, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи також відповідачем позивачу призначалось довічно, змін до Закону України особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо строку виплати на законодавчому рівні не вносилось, соціальний статус особи не змінився, тому відсутні будь-які підстави обмежувати строк нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірах, передбачених ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи

За таких обставин, порушені права підлягають усуненню шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у відповідності до ст.ст. 49, 51, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофипочинаючи з 09.02.2011р по 22.07.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум та здійснювати такі виплати в подальшому безстроково відповідно до ст.51 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофиз урахуванням змін в законодавстві про статус та соціальний захист особи постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи представника відповідача про відсутність порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Отже виходячи з вищенаведеного та ч.2 ст.19 Конституції України, з метою повного захисту прав позивача, відповідно ст.11 КАС України суд виходить за межі позову, та не визначає в судовому рішенні кінцеву дату виплати позивачу підвищення до пенсії у розмірах встановлених ст.51 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст. 50,54, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28,46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186,256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Вільнянському районі про визнання дій протиправними та вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області області, щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії у відповідності ст.ст.49,51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09.02.2011 року по 22.07.2011 рік.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Вільнянському районі Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату починаючи з 09.02.2011 року по 22.07.2011 року, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особі, яка є ліквідатором аварії на ЧАЕС ІІ категорії, у відповідності з вимогами ст.49,51,67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з виключенням вже виплачених сум у цей період, і в подальшому відповідно до ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" безстроково, з урахуванням змін в законодавстві про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги в частині здійснення перерахунку додаткової пенсії та сплатити недоплачену суму виплат з 22.05.2008р. по 08.02.2011р. включно залишити без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_2

16.09.2011