Справа № 826/8170/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8170/14 Головуючий у 1-й інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі Пономаренко О.В.,

за участю представника третьої особи Сергієчко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Житлово-будівельний кооператив «Промбудівельник-10» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 ., Житлово-будівельний кооператив «Промбудівельник-10» про визнання дій по реєстрації місця постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 протиправними; зобов`язання скасувати реєстрацію місця постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв`язку з порушенням судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Василенка С.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.05.2000 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 придбали в рівних частинах квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2012 року по справі №2-683/20121/3 частки квартири ОСОБА_1 визнана власністю позивачки ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2013 р. №2603/11888/12 визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

В подальшому, на підставі укладеного 18 листопада 2013 року договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за №4393, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

Матеріали адміністративної справи містять Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАК №239298, індексний номер 12980368 від 18 листопада 2013 року, з якого вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8048225 від 18.11.2013 до Державного реєстру прав внесено запис про право власності: 3422979, де єдиним власником зазначена ОСОБА_2 ; форма власності приватна; розмір частки 1. В якості підстави виникнення права власності зазначено: «договір купівлі-продажу, серія та номер 4393, виданий 18.11.2013, видавник: 21 Київська державна нотаріальна контора». В розділі «Відомості про об`єкт нерухомого майна» зазначено: квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Промбудівельник-10» 28 травня 2014 року за №353 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: 03 грудня 2013 року ОСОБА_2 , як власник квартири; ОСОБА_6 , дочка, та 20 травня 2014 року зареєстрований ОСОБА_1 , як попередній співвласник.

Вважаючи дії відповідача щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії відповідача по проведенню реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 , належній позивачці на праві приватної власності, без її згоди на вчинення таких дій, суперечать приписам чинного законодавства та є протиправними.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Також згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. №1382-IV (далі - Закон №1382-IV) передбачено, що останній відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до статті 3 Закону №1382-IV вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно ж зі статтею 6 Закону №1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання; для реєстрації особа подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

У відповідності до ст.11 Закону №1382-IV реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

За змістом ст.14 Закону №1382-IV рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.3, п.п.20 п.4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №405, Міністерство внутрішніх справ України наказом від 22.11.2012р. №1077 затвердило Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів (далі - Порядок №1077), згідно з п.1.2 якого реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до п.1.3 Порядку №1077 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно з п.2.1 Порядку №1077 громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.

Пунктом 2.2 Порядку №1077 визначено перелік документів, які особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру для реєстрації місця проживання, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи й у разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання, а п.2.6 Порядку №1077 передбачено, які дії (крім внесення відомостей про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи) вчиняє вищевказана посадова особа при отриманні таких документів, зокрема, перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання, про що ним вчиняється відповідний запис у заяві.

З огляду на викладене, слід констатувати, що дії щодо реєстрації місця проживання особи здійснюються органами ДМС України за умови подачі відповідних документів, у тому числі й тих, що підтверджують право на проживання в житлі, до яких поряд з ордером, свідоцтвом про право власності, договором найму (піднайму, оренди) віднесені й інші документи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, документами, на підставі яких було вчинено реєстраційну дію 20 травня 2014 року щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 були заява ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 20 травня 2014 року; копія ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року у цивільній справі №2/754/382/13 та копія ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року у цивільній справі №2/754/1029/14.

Так, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2013 року у цивільній справі №2/754/382/13 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, скасовано заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року у цивільній справі 2/754/1029/14 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що зазначені рішення не є тими документами, вимоги щодо надання яких визначені вищенаведеними нормативними актами для вчинення реєстраційних дій.

Однак, погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, враховуючи Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року у цивільній справі 2/754/1029/14 про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , приходить до висновку про відновлення такого права ОСОБА_1 й, як наслідок, наявності підстав для реєстрації місця проживання у вказаній квартирі.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року по справі №К/800/52970.

Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року по справі №22-ц/796/2638/2014 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

За таких обставин, висновки суду першої інстанцій щодо протиправності дій відповідача по реєстрації місця постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанова суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Житлово-будівельний кооператив «Промбудівельник-10» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанову в повному тексті виготовлено 15.02.2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.