Справа № 127/28585/15-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/42/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретарі Тронт М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що ОСОБА_1, перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці і отримувала пенсію за віком. Одночасно працює на посаді головного редактора Міського комунального підприємства «Редакція газети «Вінницька газета». Оскільки з 01.04.2015 року їй припинено виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, вважає такі дії відповідача неправомірним та звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження в межах строку позовної давності.

Відповідач просив суд призначити справу до судового розгляду у зв'язку з необхідністю надання особистих пояснень та всебічного і детального розгляду справи., тому справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на викладені в письмових запереченнях обставини і просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Сторони визнали як факт , який не потребує доведення, те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Вінниці та отримує пенсію на підставі Закону України " про загальнообов"якове державне пенсійне стахування".

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, і сторонами визнаються ті обставини, що ОСОБА_1, перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці і отримувала пенсію за віком (а.с. 7). Як вбачається з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1, працює на посаді головного редактора Міського комунального підприємства «Редакція газети «Вінницька газета»(а.с. 5-6). Із заперечень та пояснень представника відповідача вбачається, що відповідно до п.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УШ, відповідно до якої до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено наступні положення: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи па інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» стаж роботи журналіста в державних та комунальних засобах масової інформації зараховується до стажу державної служби, а стаж державної служби зараховується до стажу роботи журналіста в державному або комунальному засобі масової інформації. Крім того, відповідно до статті 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю. Також, на підставі вищенаведеного слід зазначити, що станом на 01.04.2015 року, посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідач не прийняв увагивесь зміст закону, в тому числі п.5 розділу 111.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. Поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Таким чином, дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону, тому позов позивача слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 487,20 гривень з Державного бюджету України.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 2, ст.6, ч. 1 ст. 8, 11, 17, 71, ч. 3 ст. 72, 94, ст.ст. 104, 158, 160-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1, пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Присудити ОСОБА_1з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Текст постанови суду виготовлений у повному обсязі 12.02.2016 року.

Суддя: