Справа № 826/15596/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2016 року № 826/15596/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського В.І. щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "ЗЛАТОБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу №080697 від 12.02.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "ЗЛАТОБАНК";

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського В.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу №080697 від 12.02.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "ЗЛАТОБАНК";

- визнати неправомірними дії виконавчої дирекції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щодо затвердження переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню до якого не було включено як вкладника ОСОБА_1 за договором банківського вкладу №080697 від 12.02.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "ЗЛАТОБАНК";

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню до якого буде включено як вкладника ОСОБА_1, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №080697 від 12.02.2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "ЗЛАТОБАНК";

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачами в порушення норми чинного законодавства, не включено його до переліку і в подальшому до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що грошові кошти були перераховані з рахунку іншого вкладника на рахунок позивача, а тому є підстави вважати, що була проведена низка операцій, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. також у зв'язку з нікчемністю правочину.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечив проти позову, надавши письмові заперечення, у яких зазначив про передчасність вимог до Фонду, оскільки відповідні дії вчиняються Фондом лише після подання Уповноваженою особою переліку вкладників або додаткової інформації про вкладників, а відтак, оскільки з боку Фонду відсутнє будь-яке порушення прав позивача, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник Фонду в судове засідання не з'явився та не надав доказів поважності причин неприбуття, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні 20.08.2015 р. на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника відповідача на підставі наданих ними письмових заперечень, матеріалів, а також доказів, наявних у справі в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

12 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (далі - позивач) та ПАТ "ЗЛАТОБАНК" був укладений договором банківського вкладу №080697.

Того ж дня позивачем було внесено на свій рахунок НОМЕР_2 500,00 грн., що підтверджено копією квитанції № 459678 з підставою - "Залучення коштів на депозит, угода № 080687 від 12.02.2015".

13 лютого 2015 року на рахунок позивача № НОМЕР_3 з рахунку НОМЕР_4, що належить ОСОБА_3 в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" було перераховано 199 500,00 грн. з призначенням платежу - "Поповнення депозиту, угода №080687 від 12.02.2015".

15 червня 2015 року позивач звернувся з заявою до Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" де просив пояснити причину неотримання ним кошти, як вкладник банку ПАТ "ЗЛАТОБАНК" в розмірі 200 000,00 грн. Відповіді позивачем отримано не було.

Між тим, з заперечень наданих відповідачами судом встановлено, що Постановою Правління НБУ від 04 грудня 2014 року № 777/БТ ПАТ "ЗЛАТОБАНК" віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів в п. 2 резолютивної частини якої було зазначено:"Не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом".

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 12 червня 2015р. №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 червня 2015 року № 99 про початок процедури ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" строком на 1 рік з 13 травня 2015 року по 12 травня 2016 року (включно).

Як стверджує позивач в позові, 19 червня 2015 року з оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" він дізнався, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 13 червня 2015 року № 99 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК", Фонд з 20 червня 2015 року розпочав виплати коштів цього банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ "ЗЛАТОБАНК" з 20 червня 2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду АТ "ОЩАДБАНК".

Позивач звернувся до банку-агента Фонду АТ "ОЩАДБАНК", але отримав відмову у зв'язку з відсутністю його у реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, він звернувся до суду з даним позовом.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону №4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Частиною 1 ст. 27 Закону №4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

В силу частин 5 та 6 ст.27 Закону №4452-VI, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У відповідності до наведеного вище Закону розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення №14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до п. 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Так, частиною 2 ст. 38 Закону №4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Згідно ч. 5 ст. 38 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було на тимчасову адміністрацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" встановлено, що кошти на рахунок позивача надходили внаслідок так званого "дроблення" великого депозиту іншого клієнта з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В результаті перевірки було встановлено, що інший вкладник ПАТ "ЗЛАТОБАНК" ОСОБА_3, здійснив перерахування на рахунки інших клієнтів ПАТ "ЗЛАТОБАНК" в межах сум які могли бути відшкодовані за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в тому числі, на рахунок позивача 199 500,00 грн.

З огляду на вищевказані обставини, Уповноваженою особою Фонду, у відповідності до п.п. 3 п. 2 ст. 37 Закону №4452-VI, було обмежено операції за рахунком позивача.

За результатами дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що грошові кошти були перераховані з рахунку іншого вкладника на рахунок позивача, а тому є підстави вважати, що була проведена низка операцій, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивачем, у свою чергу, не надано суду пояснень чи доказів стосовно того, в яких взаємовідносинах він перебуває з ОСОБА_3, та з яких причин останній перерахував кошти на рахунок позивача.

Крім того, 22 червня 2015 року ПАТ "ЗЛАТОБАНК" звернулось до МВС України з заявою (вих.№1552) про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах.

Листом № 7/19-3552 від 21 липня 2015 року за підписом заступника начальника УПЗСЕ ГУ МВС України в м. Києві Безпалко С.В. було повідомлено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" про те, що відносно посадових осіб банку відкрито кримінальне провадження про, що в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено відомості під №0006727 та триває досудове розслідування по вказаній кримінальній справі.

Як вбачається із матеріалів справи, договір між банком та позивачем було укладено 12 лютого 2015 року, тобто після прийняття Постанови Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року № 777/БТ та у межах 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, а тому Уповноважена особа з урахуванням вимог ст. 38 Закону в редакції, що діяла на той момент, мала всі правові підставі приймати міри до перевірки укладених протягом зазначеного періоду правочинів на предмет їх нікчемності з підстав, визначених ч.3 ст. 38 Закону, в тому числі і договір, укладений між позивачем та банком.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відповідачем 1 надано суду належні докази, які підтверджують вжиття ним всіх необхідних заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, у відповідності до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи, що Уповноваженій особі Фонду надано повноваження забезпечити перевірку договорів (правочинів) укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 правомірно не включено позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Оскільки судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача 1 стосовно невключення позивача до переліку вкладників, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача 1 включити позивача до переліку вкладників та щодо зобов'язання подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, задоволенню не підлягають.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладом, суд зазначає наступне.

Слід враховувати, що Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі отриманого від Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак судом встановлено, що така інформація про позивача не була включена до зазначеного Переліку.

Тобто, у зв'язку із не включенням позивача до Переліку вкладників та не передачі такого списку до Фонду, спірні правовідносини між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не виникли, при цьому судовий захист, у відповідності до положень КАС України, спрямований на відновлення порушеного права.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині включення позивача до Загального реєстру вкладників є передчасною та спрямована на майбутній захист порушених прав позивача, що не узгоджується з приписами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський