Справа № 823/5401/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року справа № 823/5401/15

м. Черкаси

16 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1, (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Агросоюз-РП до Корсунь-Шевченківської обєднаної державної податкової інспекції (Городищенське відділення) Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

14 грудня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія Агросоюз-РП, в якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.07.2015 № на суму 233415,00 грн (збільшення суми грошового зобовязання) та 116708,00 грн (штрафні санкції).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення винесене відповідачем неправомірно і безпідставно, у звязку з тим, що відповідач дійшов невірного висновку в ході проведеної перевірки, оскільки господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично здійснені та оформлені належним чином. Крім того, викладені в акті перевірки висновки, на підставі яких винесене оскаржуване рішення, є необґрунтованими, безпідставними, не відповідають дійсності, перевіряючими не використано жодного прямого та належного доказу, який би свідчив про наявність безтоварності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов Корсунь-Шевченківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області просила в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що ревізори, діючи в межах чинного законодавства, в ході проведення перевірки правомірно встановили, що позивач безпідставно сформував податковий кредит з податку на додану вартість

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП», як субєкт господарювання юридична особа, ідентифікаційний код 35013940, зареєстроване 26.04.2007, взятий на облік в органах державної податкової служби 28.04.2007, є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва від 11.02.2013 № 200108463.

З 27.05.2015 по 10.06.2015 уповноваженими особами відповідача проведено документальна позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання питань податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «СМ «Партнери» за період із 01.01.2015 по 31.01.2015, МППВКФ «Експрес-Комплект» за період із 01.12.2014 по 31.01.2015, ТОВ «Біз-Гард» за період із 01.11.2014 по 31.12.2014, ОВ «Спецц-Груп» за період із 01.11.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складений акт від 17.06.2015 № 406/22-009/35013940, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема:

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 233415 грн.

На підставі акту перевірки від 17.06.2015 № 406/22-009/35013940 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 03.07.2015 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 350123, 00 грн, у тому числі 233415 грн за основним платежем та 116708 грн за штрафними санкціями.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України Платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обовязкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобовязань продавця.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого абзацу пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХІ (надалі Закон України № 996-ХІ).

Зі змісту статті 1 Закону України № 996-ХІ випливає, що первинний документ це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХІ встановлені вимоги до первинного документу та визначена сфера застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ «Біз Гард» (Постачальник) укладений договір поставки №111 від 01.11.2014, за умовами якого Постачальник зобовязується поставити Покупцю (позивач) Тару пухирчату №20 та Ящик, а Покупець зобовязується прийняти товар по накладній(их), яка є невідємною частиною цього договору та сплатити за нього ціну на умовах передбачених цим договором (а.с. 85-87).

На підтвердження виконання даного договору позивачем надано наступні документи: рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні та виписки з банку (а.с.88-123).

В ході проведеної перевірки встановлено, що в наданих до перевірки видаткових накладних ТОВ «Біз Гард», виписаних на адресу позивача відсутні відомості про місця складання видаткових накладних, дані, що дають змогу ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та підпис особи, номер і дати видачі довіреностей.

Також під час перевірки не встановлено факту виписки довіреностей працівникам позивача на отримання тари пухирчатої № 20 від постачальника.

Відповідно до бази даних АС «Податковий блок» ТОВ «Біз Гард» за податковою адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться.

Враховуючи вищевикладене, встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Біз Гард».

Аналогічного висновку суд дійшов і по господарських операціях з позивача з МППВКФ «Експрес-Комплект».

Так, між позивачем та МППВКФ «Експрес-Комплект» (Продавець) укладено договір № 02/12 від 02.12.2014, за умовами якого Продавець зобовязується поставити Покупцю (позивач), а Покупець зобовязується прийняти товар по накладній(их), яка є невідємною частиною цього договору та сплатити за нього ціну на умовах передбачених цим договором (а.с. 126-128).

На підтвердження виконання даного договору позивачем надано наступні документи: видаткові накладні, податкові накладні та виписки з банку (а.с.129-169).

Однак в ході проведеної перевірки контролюючими органами встановлено, що на підставі наданих до перевірки документів позивачем оформлено придбання у МППВКФ «Експрес Комплект» за грудень місяць 2014 року та січень місяць 2015 року тари пухирчатої № 20 та на підставі податкових накладних суми податку на додану вартість включило до складу податкового кредиту у грудні місяці 2014 року в сумі 64225,00 грн та у січні місяці 2015 року в сумі 68 063, 25 грн по спеціальній декларації з ПДВ.

У наданих до перевірки видаткових накладних МППВКФ «Експрес Комплект» виписаних на адресу позивача відсутні відомості про місця складання видаткових накладних, дані, що дають змогу ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та підпис особи, номер і дати видачі довіреностей.

Під час перевірки позивачем не надано товарно транспортних накладних, що підтверджують перевезення товару від МППВКФ «Експрес Комплект».

Також під час перевірки не встановлено факту виписки довіреностей працівникам позивача на отримання тари пухирчатої № 20 від постачальника.

Згідно з АС «Податковий блок «Співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту контрагентів» встановлено, що основними постачальниками МППВКФ «Експрес Комплект» в грудні місяці 2014 року були підприємства, стан яких відмінний від основного, а саме: ТОВ «Юталайн» код 39255396, ТОВ «Промстаргруп» код 39282613 стан платників 8 до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за мiсцезнаходженням та ТОВ «Новоцвіт», код 39328830, стан платника 7 до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть пiдтвердження вiдомостей.

У січні місяці 2015 року МППВКФ «Експрес Комплект» сформував податковий кредит за рахунок ТОВ «ТОР АБС» код 39454354, стан платника 8 До ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за мiсцезнаходженням та ТОВ «СОМ Актив» код 39454239, стан платника 9 Направлено повiдомлення про вiдсутнiсть за мiсцезнаходженням.

Згідно листа від ОУ ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 31.03.15 № 1120/7/14-03-07-04 за податковою адресою МППВКФ «Експрес Комплект», а саме: м. Миколаїв, вул. Робоча, буд. 2-А. знаходиться багатоповерхове нежитлове приміщення, яке належить БФ «Миколаївбуд». Під час усної бесіди з адміністратором даної будівлі стало відомо, що МППВКФ «Експрес Комплект» () за даною адресою не знаходиться та ніколи не знаходилось, договір оренди нежитлового приміщення між підприємствами не укладався.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Спецц-Груп» суд зазначає, що 20.10.2014 між ТОВ «Спецц-Груп» та позивачем укладено договір №СП-0037 з додатками, за умовами якого Замовник (Позивач) замовляє, а Охорона (ТОВ «Спецц-Груп») надає охоронні послуги, а саме приймає під охорону майно Замовника, що знаходиться на всій охороняє мій території, яке належить йому на праві приватної власності або знаходиться в його користуванні на законних підставах (а.с.171-194).

На підтвердження виконання договору позивачем надано акти приймання-передачі обєкту під охорону, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), податкові накладні та виписки з банку (а.с.195-205).

Перевіркою встановлено, що в наданих до перевірки актах здачі приймання робіт (надання послуг) відсутній особистий підпис особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та печатка ТОВ «ІК «Агросоюз РП».

Додатком № 1 до договору про надання охоронних послуг № СП-0037 від 20.10.2014 визначено дислокацію постів, які передаються під охорону ТОВ «Спецц Груп». В Додатку № 3, в якому наведений розрахунок фонду робочого часу відповідно до дислокації постів, визначено, що кількість працівників, які здійснювали охорону в листопаді місяці 2014 року не може бути меншою ніж 51 особа, в грудні місяці 2014 року не може бути меншою ніж 46 осіб.

Проте, згідно даних Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів ТОВ «Спецц груп» кількість найманих працівників у листопаді місяці 2014 року становить 9 осіб, у грудні місяці 2014 року 8 осіб.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СМ «Партнери» 01.01.2015 укладено договір №СМ-007, за умовами якого Замовник (Позивач) замовляє, а Охорона (ТОВ «Спецц-Груп») надає охоронні послуги, а саме приймає під охорону майно Замовника, що знаходиться на всій охороняє мій території, яке належить йому на праві приватної власності або знаходиться в його користуванні на законних підставах, про що вказано в дислокації постів (Додаток №1 до даного Договору) та визначено узгодженою Сторонами план-схемою розташування постів (Додаток №4 до даного Договору) (а.с.207-209, 212-230).

На підтвердження виконання договору позивачем надано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та виписки з банку (а.с.231-238).

В наданому до перевірки акті здачі приймання робіт (надання послуг) № 0006 від 31.01.2015 (а.с.231) відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення від Виконавця, особистого підпису керівника позивача, який мав затвердити вищенаведений акт здачі приймання робіт (надання послуг), також відсутній підпис особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та дані, що дають змогу її ідентифікувати від Замовника та печать ТОВ «ІК «Агросоюз РП» .

Додатком № 1 до договору про надання охоронних послуг № СМ-007 від 01.01.2015 визначено дислокацію постів, які передаються під охорону ТОВ «СМ» «Партнери». Відповідно до Додатку № 3, в якому наведений розрахунок фонду робочого часу відповідно до дислокації постів, кількість працівників, які здійснювали охорону в січні місяці 2015 року не може бути меншою ніж 53 особи.

Проте, згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів ТОВ «СМ» «Партнери» за січень місяць 2015 року кількість найманих працівників становить 3 особи, середня заробітна плата 4 730,00 грн.

Згідно з АС «Податковий блок «Співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту контрагентів» встановлено, що єдиним постачальником (придбання послуг охорони) у січні місяці 2015 року було ПП «БО «Регіон Варта» (код 39397375), стан 9 направлено повiдомлення про вiдсутнiсть за мiсцезнаходженням, згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за І квартал 2015 року, працювало у штаті 11 осіб, за цивільно правовими договорами 0 осіб.

Отже, наведені обставини свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Біз Гард», МППВКФ «Експрес Комплект», ТОВ «Спецц Груп», ТОВ «СМ» «Партнери» та ТОВ «ІК «Агросоюз РП».

Суд не бере до уваги посилання позивача на первинні документи, що були надані ним в судове засідання, оскільки зазначені документи не були надані позивачем до перевірки. Позивач не надавав їх відповідачу і до прийняття ним податкового повідомлення рішення.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами справи суд дійшов висновку, що реально господарські відносини за вказаними документами у вказаний період між позивачем та його контрагентами не відбувалися, а їх складення направлено на отримання податкової вигоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого 2016 року