Справа № 305/2206/15-а
Суддя: Тулик І. І.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/2206/15-а р.
Провадження по справі № 2-а/305/8/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.2016 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Тулик І.І.
при секретарі Шемота М.І.
з участю позивача- ОСОБА_1
представника позивачак - Гудза Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора Тимощука Сергія Анатлійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТВО військового комісара Рахівського районного військового космісаріату майора Тимощука Сергія Анатолійовича, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1 1 грудня 2015 року отримав простою кореспонденцією виклик до державного виконавця про сплату штрафу в розмірі 510 гривень за постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матеріалів виконавчого провадження йому стало відомо про постанову № 152 від 16 вересня 2015 року, де військовим комісаріатом Рахівського районного військового комісаріату ТВО військового комісара майором ОСОБА_2 його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАПта піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 510 гривень. Згідно вказаної постанови, він нібито 16 липня 2015 року біля 14:00 години знаходився в м. Рахів на площі, де оповіщався для явки в Рахівський РВК для уточнення облікових даних, проходження медичного огляду та визначення призначення на воєнний час. На оповіщення не реагував, отримати повістку для явки в Рахівський РВК відмовився, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Звертає увагу суду, що постанову за справою про адміністративне правопорушення № 152 від 16 вересня 2015 року він не отримував взагалі, лише дізнався про її існування з виклику державного виконавця від 25 листопада 2015 року № 729/7, отриманого 1 грудня 2015 року, тому вважає поважною причиною пропуску строку для звернення до суду. Між цим, вказану постанову вважає незаконною, оскільки повістку про необхідність явки до Рахівського районного військового комісаріату він не отримував взагалі, ні поштою, а ні особисто в руки, і 16 липня 2015 року та до цього часу з представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не спілкувався. Разом з цим в оскаржуваній не міститься нормативної кваліфікації дій, інкримінованих йому: нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, адже ст. 210-1 КУпАП є бланкетною та передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тобто в оскаржуваній постанові відсутні посилання на порушення ним конкретних норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Він, як особа, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, не була повідомлена про день час і місце його складання. Йому, всупереч статті 254 КУпАП, не було вручено другий екземпляр протоколу, не повідомлено про день час і місце розгляду адміністративної справи, що є порушенням його прав. Крім того, посилання відповідача в оскаржуваній постанові про нібито вручення йому повістки на вулиці ( на площі) вважає хибним. Оскільки процедура вручення повісток регламентована лише в разі призову на строкову військову службу відповідно до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою КМУ від 21.03.2002 р. № 352. Згідно із ним, оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці відбувається за наказами районних військових комісарів і повістками, врученими призовникам через житлово-експлуатаційні організації, домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, де немає військових комісаріатів, керівників підприємств, установ, організацій, навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форми власності. Тобто вручати мають заповнену повістку, а на вимогу громадянина він має право бути ознайомлений із наказом військкомату про призов (мобілізацію). На підставі наведеного просив скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №152 від 16 вересня 2015 року, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1КУпАП.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 а його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач, ОСОБА_2 . ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Заслухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.1 ч.2ст.17 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).
Відповідно дост.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язанідіяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Згідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно частини 1статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №152 від 16 вересня 2015 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в зв"язку з відмовою від отримання повістки для явки в Рахівський РВК та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, що передбачено ч.1 ст. 210-1 КУпАП.
Так, з огляду на зміст ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, правильної кваліфікації дій необхідним є зазначення у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності норму законодавства, яку було порушеною особою, яка притягується до даного виду відповідальності, що вказує про те, що ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою.
Як вбачається з оспорюваної постанови, остання містить посилання на порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» складається із семи розділів і 26
статей та встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Всупереч вказаним вимогам оспорювана постанова не містить посилань на норму закону, який би передбачав відповідальність за відмову від одержання повістки.
В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем жодних обгрунтованих та належних доказів на спростування позовних вимог не додано,і такі не здобуті в ході розгялду справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність вказаної постанови та необхідність її скасування.
Керуючись статтями 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 128, 159-163 КАС України, ч.1 ст.210-1, ст.ст. 251, 254, 258, 288, 289 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення№152 від 16 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя:Тулик І.І.
Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.