Справа № 825/3689/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3689/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу повного товариства «АлАн «Губаревих «Ломбард» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі за адміністративним позовом повного товариства «АлАн «Губаревих «Ломбард» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ПТ «АлАн «Губаревих «Ломбард» звернулося до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило: визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № від 15.09.2015.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ДПІ у м. Чернігові проведено планову виїзну перевірку ПТ «АлАн «Губаревих «Ломбард» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 по 30.06.2010 та встановлено порушення пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3, пп.5.4.10 п.5.4 ст.5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на момент проведення перевірки) - занижено податок на прибуток на загальну суму 435549 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.10.2010 №0/0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 642153 грн., в тому числі основного платежу - 435549 грн. та 206604 грн. штрафної (фінансової) санкції.

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в судовому порядку і постановою Вищого адміністративного суду України від 05.08.2015 по справі №К/800/50471/14 (II розгляд) касаційну скаргу ДПІ у м. Чернігові задоволено частково, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 змінено в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 11.10.2010 № /0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 336 962 грн. (у т.ч. 228549 грн. основного платежу та 108413 грн. штрафних (фінансових) санкцій) та в цій частині позову відмовлено; в решті позову рішення судів залишено без змін.

У зв'язку з вказаним та на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05.08.2015 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2015, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 336 962 грн. (у т.ч. 228 549 грн. основного платежу та 108 413 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем повністю дотримано всіх встановлених норм щодо форми заповнення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки останнє містить і норму, на підставі якої по факту ДПІ здійснюється донарахування, підставу прийняття даного повідомлення (акт та рішення суду), узгоджена сума зобов'язання та норми Податкового кодексу, порушення яких встановлено при перевірці.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що правова норма п.п. 54.3.3 п. 54,3 ст. 54 гл. 4 розд. ІІ Податкового кодексу України, не відповідає ситуації при якій було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а також в порушення вимог п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення по сплину 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду письмового провадження. - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (ч.5 ст. 254 КАС України). Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ч.І ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України).

У зв'язку з вказаним, колегія суддів звертає увагу, що правомірність донарахування податку на прибуток в частині податкового зобов'язання в розмірі 336 962 грн. податку на прибуток (донарахованого по взаємовідносинам з ПП «Анікс» та ПП «Алва») підтверджено ДПІ в судовому порядку, і рішення суду набрало законної сили. Податкові зобов'язання в цій частині вважаються узгодженими і при винесенні на узгоджену суму податкового повідомлення-рішення, не підлягають подальшому (повторному) судовому оскарженню (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2012за №2135/22447) затверджено Порядок направлення органами ДФС податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Згідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п. 60.1.5 ст. 60 Податкового кодексу України та пп.5.1.4 п.5.1 розділу V Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 11.10.2010 №0/0, по факту часткового скасування визначеної ним суми податкового зобов'язання, вважається відкликаним.

Пунктом 3.4 розділу ІІІ даного Порядку встановлено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання. Такому податковому повідомленню-рішенню присвоюється номер та воно вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому п.3.3 цього розділу.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05.08.2015 відповідачем і було правомірно прийнято податкове повідомлення - рішення від 15.09.2015 №, яким платнику податків визначено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 336 962 грн.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 гл.4 розд. II Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, є контролюючий орган. В нашому випадку, сума зобов'язання нараховувалась органом ДФС самостійно за результатами проведення планової перевірки платника.

Відповідно до Порядку направлення органами ДФС податкових повідомлень-рішень платникам податків, в місці де ДПІ наведено пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України. Порядком передбачено здійснення «посилання на пункт та статтю законодавчого акту, відповідно до якого був зроблений розрахунок податкового зобов'язання».

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем зазначено акт перевірки (як першочергова підстава здійснення донарахування) та постанова Вищого адміністративного суду України (як підстава остаточного узгодження суми зобов'язання).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем дотримано всіх встановлених норм щодо винесення та форми заповнення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем порушено встановлений законодавством строк на прийняття податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає, що позивачем податкове повідомлення-рішення від 11.10.2010 №0/0 оскаржувалось в судовому порядку, а тому відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, визначене органом ДФС грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, по справі №2а-5407/10/2570 (перший розгляд) № 825/2689/13-а (другий розгляд), остаточне рішення, що набрало законної сили, прийняте Вищим адміністративним судом України 05.08.2015 і саме з даної дати - дати повного узгодження зобов'язання - починають перебіг усі строки, в т.ч. і на винесення/вручення нового податкового повідомлення-рішення по факту зменшення суми.

Таким чином, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № від 15.09.2015 є правомірним, оскільки винесене з дотриманням норм чинного податкового законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з апелянта судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позову від 22.05.2015 № 484-VIII, яка набрала чинності 01.09.2015) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати; фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання апеляційної скарги від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 1 218 грн.

З позовної заяви позивача вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру (скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2015, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 336 962 грн.).

Отже, ставка судового збору за подачу позову становила: 336 962 грн. х 1,5% = 5 054, 43 грн.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, то у відповідності до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання апеляційної скарги від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015) позивачу потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 5 559, 87 грн. (5 054, 43 х 110 %).

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу повного товариства «АлАн «Губаревих «Ломбард» залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 - без змін.

Стягнути з повного товариства «АлАн «Губаревих «Ломбард» на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 5 559, 87 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 11.02.2016.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.