Справа № 1519/2082/2012
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
02 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 1519/2082/2012
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бойка А.В.,
суддів: Танасогло Т.М.,
за участю секретаря Авраменка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії;-
08.02.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання відповідача здійснити з 01.06.2011 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 63 ч. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням щомісячної премії у розмірі 90% його посадового окладу, встановленого наказом Міністра оборони України 25.06.2011 року № 355.
Постановою Малиновського районного суду Одеської області від 04.04.2012 року, яку було залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 року, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 08.08.2011 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, 11.05.1939 р/н, відповідно до ст. 63 ч. 3 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з урахуванням щомісячної премії у розмірі 90 % його посадового окладу, встановленого наказом Міністра оборони України 25.06.2011 року № 355 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 та сплатити заборгованість, що утворилася з 08.08.2011 року. Постановою суду також було встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання відповідача подати до суду звіт про виконання постанови суду протягом одного місяця з моменту набрання постановою законної сили.
25.07.2013 року ОСОБА_2 подано до суду першої інстанції заяву про видачу виконавчого листа.
20.08.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 1519/2082/2012, який 28.08.2013 року був предявлений позивачем до виконання до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області.
29.08.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 1519/2082/2012 та встановлено семиденний строк для самостійного виконання рішення.
12.09.2013 року за вих. 8105/05 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило відділ ДВС, що у травні поточного року ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси, однак доплата пенсії по перерахунку буде проведена за умови надходження коштів на ці цілі.
Аналогічну відповідь отримав і позивач на своє повторне звернення до відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за рішенням суду.
Постановою державного виконавця Відділу ДВС УДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 30.12.2013 року було повернуто виконавчий лист № 1519/2082/2012, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 20.08.2013 року стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, зокрема, якщо, наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Додатково державним виконавцем було розяснено що з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржниками за якими є держаний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду. З огляду на викладене Відділом ДВС зазначено, що виконавчий лист № 1519/2082/2012, виданий 20.08.2013 року підлягає предявленню до виконання до Державної казначейської служби України.
23.07.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області знов було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 1519/2082/2012, однак, постановою від 17.10.2014 року було повернуто виконавчий документ стягувачеві з тих самих підстав, а саме, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено про необхідність звернення стувача до Державної казначейської служби України.
13.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про виконання виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси № 1519/2082/2012, виданого 20.08.2013 року.
У відповідь на вказану заяву Державна казначейська служба України листом від 28.01.2014 року № 5-13/1009-3331 повідомила ОСОБА_2 про те, що відповідно до п. 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» поданий виконавчий лист не підлягає виконанню органом Казначейства, у зв'язку з чим повернула оригінал виконавчого листа стягувачеві.
12.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року, в порядку ст. 267 КАС України.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 року заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаною постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
В ході розгляду даної адміністративної справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області по теперішній час не виконано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року, яке у встановленому порядку набрало законної сили, про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, що призводить до порушення вимог чинного законодавства та законних прав позивача.
Ст. 208 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до ст. 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Колегія суддів звертає увагу на наступне:
Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
Таким чином, обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.
У справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Таким чином, обовязковість виконання судового рішення є однією із складових права на суд, яке проголошується пунктом 1 статті 6 параграфа 1 Конвенції та є конституційною гарантією права на судовий захист.
В свою чергу, як вбачається з матеріалів розглядуваної справи, в даному випадку рішення, ухвалене на користь ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. При цьому, відповідачем не надано жодного доказу вжиття належних та дієвих заходів для виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року, ухваленої на користь ОСОБА_2
Після набрання рішенням суду законної сили позивач постійно вимагав виконання рішення, ухваленого на його користь, неодноразово звертався до самого відповідача з приводу виконання вказаної постанови суду, до виконавчої служби, а також до органів Державної казначейської служби, однак вказані звернення залишились безрезультатними.
Відповіді, які надсилались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу ОСОБА_2 є ідентичними, не містять жодної гарантії виконання рішення на користь позивача у найближчому майбутньому, а також не містять відомостей про вжиття відповідачем протягом тривалого періоду будь-яких дій, направлених на забезпечення виконання судового рішення.
Така бездіяльність органу державної влади в розглядуваних Європейським Судом справах беззаперечно визнавалась порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
Слід зазначити, що при неодноразових зверненнях до суду позивач висловлював намір звертатись з відповідним позовом до Європейського Суду, оскільки його намагання захистити свої права в рамках національного законодавства є марними.
В свою чергу, практика Європейського Суду свідчить про те, що в переважній більшості Суд, констатуючи порушення положень Конвенції з боку держави-учасниці, присуджує на користь заявника сплату державою відшкодування шкоди, спричиненої затримкою виконання у цій справі, а також моральної шкоди, що є значними витратами.
Таким чином, у разі звернення позивача до Європейського Суду значною є вірогідність ухвалення рішення не на користь України, що в свою чергу, призведе до значних витрат держави, а також до спаплюження іміджу України як правової демократичної держави на міжнародній арені.
При винесенні окремої ухвали суд враховує, що єдиною формою протидії правовому нігілізму учасників судового процесу виступає окрема ухвала суду, яка покликана бути дієвим механізмом захисту прав сторін у процесі розгляду справи.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи практику Європейського Суду, апеляційний суд вважає необхідним постановити окрему ухвалу з метою доведення до відома начальника Пенсійного фонду України встановлені при розгляді даної справи факти для відповідного реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню прав позивача.
Зважаючи на викладене, та керуючись ч. 3 ст. 160, 166, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,
У Х В А Л И В:
Окрему ухвалу довести до відома начальника Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо проведення перевірки викладених в ній фактів та сприяння у виконанні рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2012 року по справі № 1519/2082/2012 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.
Про прийняте рішення за наслідками розгляду окремої ухвали протягом місяця з дня її надходження, прошу повідомити суд.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв