Справа № 815/2779/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2779/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лад-Агро» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лад-Агро» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2015р. Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до СВК «Лад-Агро», в якому просило суд стягнути з підприємства заборгованість по витратам на виплату і доставку пільгової пенсії в сумі 702,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що СВК «Лад-Агро» станом на 30.03.2014р. не відшкодував фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії по пенсіонеру ОСОБА_1, який працював на цьому підприємстві «трактористом».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року адміністративний позов Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області задоволено. Стягнуто з СВК «Лад-Агро» на користь Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області заборгованість у розмірі 702,33 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, директор СВК «Лад-Агро» подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

03.02.2016р. до суду апеляційної інстанції від начальника Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області надійшла заява, в якій останній, посилаючись на фактичне визнання відповідачем даного позову та повне погашення СВК «Лад-Агро» спірної заборгованості у сумі 702,33 грн., просив закрити провадження у справі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання сторін, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідач - СВК «Лад-Агро» () 12.11.2003р. зареєстрований як юридична особа, з 01.12.2003р. перебуває на обліку в УПФУ в Кілійському районі Одеської області, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

22.01.2014р. ОСОБА_1, який в період з 28.01.2004р. по 31.07.2014р. працював в СВК «Лад-Агро» на посаді «тракториста», відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», була призначена пенсія за віком на пільгових умовах (по списку №2).

Вказаному пенсіонеру Управлінням ПФУ своєчасно та в повному обсязі доставляється та виплачується пільгова пенсія у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка Управління ПФУ від 14.04.2015р. №803.

В січні-березні 2015 року Управлінням ПФУ в Кілійському районі Одеської області на адресу СВК «Лад-Агро» були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 за період січень-березень 2015 року, які, в свою чергу, були отримані відповідачем по пошті та у будь-який спосіб до цього часу не оскаржені.

На момент розгляду справи судом 1-ї інстанції, відповідач не надав до суду доказів сплати до УПФУ заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 у сумі 702,33 грн.

Не погоджуюсь з зазначеною бездіяльністю відповідача та добровільною несплатою останнім заборгованості, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно з неправомірної бездіяльності відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Так, спірні правовідносини регламентуються положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР, а також відповідною «Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (затв. постановою Правління ПФУ від 19.12.2003р. №21-1).

Як вбачається з позовної заяви, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до ПК України, а саме, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Отже ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком.

Абзацом 3 п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100% від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п.1 ст.2 цього Закону.

Відшкодування ж підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, безпосередньо здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» №21-1 від 19.12.2003р.

Згідно із п.6.4 цієї Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

А відповідно до п.6.7. вказаної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, враховуючи вищезазначені норми діючого у цій сфері законодавства, судова колегія приходить до аналогічного висновку про те, що витрати на виплату і доставку пенсій, призначених особам відповідно до п.п.«а»,«б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» за списками №1 і №2, повинні покриватися підприємствами та організаціями, де працювали ці особи.

Так, з матеріалів справи видно, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «Лад-Агро» - є платником єдиного податку 4 групи, а згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідач зареєстрований в цьому реєстрі 12.11.2003р.

Також, судовою колегією по справі встановлено, що ОСОБА_1 працював в СВК «Лад-Агро» з 28.01.2004р. по 31.07.2008р. на посаді «тракторист» і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду, що підтверджується довідкою №12 від 17.01.2014р., виданою СВК «Лад-Агро».

Як вже зазначалося вище, 22.01.2014р., у відповідності до приписів діючого законодавства працівнику відповідача ОСОБА_1, згідно поданих у встановленому законом порядку документів, було призначено пільгову пенсію, що підтверджується протоколом №112 від 20.03.2014р.

Відповідно до вимог п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення громадян в Україні», вказані періоди в рослинництві зараховуються в стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно Картки особового розрахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2, за період з 01.01.2015р. по 30.03.2015р. СВК «Лад-Агро» має недоїмку по відшкодуванню вказаних витрат у загальній сумі 702,33 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги внесені з 01.01.2015р. зміни до ст.9 ПК України щодо виключення з переліку загальнодержавних податків і зборів фіксованого сільськогосподарського податку, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що відповідач - СВК «Лад-Агро», являючись платником єдиного податку 4-ї групи та маючи за період січня-березня 2015 р. несплачену заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, яку в добровільному порядку не сплачує, повинен відшкодувати її в судовому порядку, в звязку із чим, позовні вимоги Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області дійсно підлягають задоволенню.

Одночасно, при ухваленні остаточного рішення по даній справі судова колегія також вважає за необхідне врахувати факт реальної сплати в листопаді 2015р. відповідачем в рамках виконавчого провадження №48938249 спірної суми заборгованості.

Що ж стосується клопотання начальника Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області від 03.02.2016р. про закриття провадження у даній справі у звязку з визнанням відповідачем позову та повним погашенням заявленої в ньому заборгованості в сумі 702,33 грн., то судова колегія вважає за необхідне у його задоволенні відмовити, оскільки ст.157 КАС України не містить таких підстав для закриття провадження у справі.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лад-Агро» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_2