Справа № 591/7433/15-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/7433/15-а
Провадження № 2-а/591/23/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження роти ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора ДПС взводу супроводження ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2 серії ПС2 № 050157 від 09.10.2015 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП за керування автомобілем, який підлягає проходженню обовязково технічного контролю, але такий контроль не пройшов.

Позивач вважає його притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконним з наступних підстав. Позивач зазначає, що в технічному паспорті його автомобіль НОМЕР_1 зазначений як бортовий малотоннажний В, вважає, що він прирівняний до категорії автомобілів В, тобто легкових автомобілів. Він використовує його в особистих цілях, не з метою тримання прибутку, а тому відповідно до ч. 1, п.1 ч.2 ст. 35 Закону «Про дорожній рух», вважає, що його автомобіль не підлягає обовязковому технічному контролю.

Позивач звертає увагу на те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу його автомобіля немає слова «вантажний», а зазначено лише «бортовий малотоннажний».

Також позивач посилається на ст. 1 Закону «Про автомобільний транспорт», де є визначення терміну «легковий автомобіль», а також на норми Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, де зазначено, які автомобілі відносяться до автомобілів категорії «В» (дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг) .та вважає, що його автомобіль марки АС G 33023 є легковим автомобілем.

Крім того, позивач посилається на ст.17 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також вказує, що в діючому страховому полісі на його автомобіль марки АС G 33023 зазначено (пункт 8), що транспортний засіб обовязковому технічному контролю не підлягає.

За вказаних обставин, позивач просить скасувати постанову серії ПС2 № 050157 від 09.10.2015 року.

В суді позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В останньому судовому засіданні позивач визнав, що автомобіль марки АС G 33023 є вантажним автомобілем, однак послався на ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якої не підлягають обовязковому технічному контролю вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, та вважає, що його автомобіль не підлягає обовязковому технічному контролю.

В суді відповідач інспектор ДПС взводу супроводження ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2 заперечував проти позову, пояснив, що згідно вимог ДСТУ автомобіль позивача є вантажним, і це прямо зазначено у електронній системі реєстрації транспортних засобів, витяг з якої відповідач надав суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2015 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 180198 за ч. 3 ст. 121 КУпАП, в якому зазначено, що 09.10.2015 року о 11-20 годині на вул. Білопільський Шлях у м. Суми, ОСОБА_1 керував автомобілем марки АС G 33023 вантажний (малотоннажний) д.н. НОМЕР_2, який підляже проходженню обовязкового технічного контролю, але його не прийшов, чим порушив вимоги п.31.3 б ПДР та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» (а.с. 5).

Постановою серії ПС2 № 050157 від 09.10.2015 року, винесеною інспектором ДПС взводу супроводження ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2, встановлено, що 09.10.2015 року о 11-20 годині на вул. Білопільський Шлях у м. Суми, ОСОБА_1 керував автомобілем марки АС G 33023 вантажний (малотоннажний) д.н. НОМЕР_2, який підлягає проходженню обовязкового технічного контролю, але його не прийшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і застосовано стягнення у вигляді 340 грн. штрафу (а.с. 6).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

В даній справі строк оскарження позивачем не пропущено, так як позов подано до суду 16 жовтня 2015 року (а.с.3).

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідач інспектор ДПС взводу супроводження ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2 проти позову заперечував, посилаючись на ст. 1 Закону України «Пр автомобільний транспорт», норми Державного Стандарту України «Засоби транспортні дорожні» ДСТУ 2984-95, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», Постанову КМУ від 30.01.2012 року № 137 «Про порядок проведення технічного огляду транспортних засобів».

При цьому відповідач зазначає, що позивач невірно трактує визначення, вказане в свідоцтві про реєстрацію: «бортовий малотоннажний-В», оскільки саме слово «бортовий» вже вказує на те, що автомобіль є вантажним, тобто який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, і не є легковим автомобілем.

Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його автомобіль являється легковим, оскільки в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу в графі тип зазначено «бортовий малотоннажний-В» (а.с.8).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки АС, моделі G 33023 ПБ, державний номер НОМЕР_3, тип - бортовий малотоннажний В, обєм двигуна 2464, повна маса 3500, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідачем надано суду витяг з електронного реєстру транспортних засобів, з якого вбачається, що згідно облікової картки приватного АМТ, автомобіль позивача (державний номерний знак НОМЕР_2) на обліку транспортних засобів значиться як вантажний (а.с.42).

На запит суду від 25.01.2016 року Іноземне підприємство «АІС-Автоцентр» надало суду копії сертифікатів відповідності №UA1.009.0045203-08 автомобіля НОМЕР_4, в яких міститься вичерпна інформація про основні технічні характеристики автомобіля вказаної марки (а.с. 74-84).

З даних сертифікатів вбачається, що тип кузова автомобіля марки АС моделі G 33023ПБ зазначений як «бортова платформа» (а.с.76).

Крім того, листом №265 від 04 лютого 2016 року, який було надано на запит суду Територіальним сервісним центром 5946 Регіонального сервісного центру в Сумській області Міністерства внутрішніх справ розяснено, що автомобіль АС G 33023ПБ, бортовий малотоннажний-В, обєм двигуна 2464, повна маса 3500 кг, відноситься до товарної позиції 8704, що згідно «ДСТУ 2984-95 Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення» визначено, як вантажний автомобіль (а.с.86).

Так, відповідно до п. 31.3-б Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобіль легковий автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж девять з місцем водія включно.

Цим же Законом надано визначення і вантажного автомобіля:

Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Відповідно до Державного Стандарту України «Засоби транспортні дорожні». Типи. Терміни та визначення. ДСТУ 2984-95, вбачається наступне:

4. вантажний автомобіль автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів

8. вантажний автомобіль загального призначення - вантажний автомобіль з бортовою платформою відкритого або закритого типу, який не обладнаний засобами самонавантаження-саморозвантаження чи іншим спеціальним устаткуванням.

Враховуючи викладене, суд вважає хибними твердження позивача проте, що його автомобіль марки АС моделі G 33023ПБ є легковим, оскільки згідно Сертифікату відповідності №UA1.009.0045203-08 автомобіля НОМЕР_4 тип кузова даного автомобіля зазначений «бортова платформа», а відповідно до ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення» - автомобіль з бортовою платформою є вантажним автомобілем загального призначення.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону, обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Таким чином, виходячи з норм даного Закону, суд не погоджується і з доводами позивача стосовно того, що його автомобіль вантажопідйомністю до 3,5 тонни не підлягає обовязковому технічному контролю, оскільки строк експлуатації автомобіля позивача становить більше двох років (рік випуску автомобіля 2008, дата реєстрації 03.04.2009 року - а.с.8).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в справі маються належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а тому адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження роти ДПС УДАІ в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова