Справа № 2а/0370/2043/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/29267/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Бухтіярової І.О.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Головного управління ДФС у Волинській області правонаступника Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (далі - ДПІ) на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року у справі № 2а/0370/2043/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця, до ДПІ,

про визнання нечинним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним та скасування рішення ДПІ № від 15.07.2010 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій.

14 червня 2013 року постановою Волинського окружного адміністративного суду позов задоволено.

Рішення ДПІ № від 15.07.2010 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій визнане протиправним та скасоване.

4 червня 2015 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду постанова Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року скасована, позов задоволено частково.

Рішення ДПІ № від 15.07.2010 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 561,70 грн. визнане протиправним та скасоване.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 25.06.2010 Регіональним управлінням департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів у Волинській області була здійснена перевірка кіоску НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_2, за наслідками перевірки того ж дня був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що ОСОБА_2 у порушення вимог п.,п. 1, 2, 12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» здійснив розрахунку операцію з продажу без застосування реєстратора розрахункових операцій та без роздрукування і видачі розрахункового документа, а також порушив порядок ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації товарів у зв'язку з відсутністю накладних на підакцизні товари, що призначені для реалізації.

15 липня 2010 року ДПІ прийняла рішення № щодо застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 691,70 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначене рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій податковим органом було скасоване в частині застосованого штрафу у розмірі 107,50 грн. у зв'язку з помилковим його розрахунком.

Окружний суд, задовольняючи позов, зазначив, що рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій № 030795-32 від 5.08.2010 за реалізацію товару було скасоване наказом Департаменту САТ ДПА України у Волинській області № 030795-32 від 5.08.2010, що свідчить про відсутність факту проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без роздрукування і видачі розрахункового документа. Чинним законодавством не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва зберігати первинні документи на підтвердження витрат, які враховуються при визначенні оподаткованого доходу, за місцем реалізації товарів, а відтак, оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є протиправним.

Відповідно до п.,п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно з ст. 17 зазначеного Закону за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 здійснив розрахункову операцію на суму 4,50 грн. без роздрукування відповідного розрахункового документа, що зафіксовано в акті перевірки.

Вказаний факт не спростований, оскільки ОСОБА_2 не був наданий відповідний розрахунковий документ у зв'язку з чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.,п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому до нього мають бути застосовані штрафні санкції у розмірі 22,50 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про стягнення штрафів за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Апеляційний суд правильно зазначив, що окружний суд, задовольняючи позов не обґрунтовано посилався на наказ Департаменту САТ ДПА України у Волинській області № 030795-32 від 5.08.2010 щодо скасування рішення ДПІ № 030795-32 від 5.08.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме за продаж пива особі, що не досягла 18 років.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. При цьому самі господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

До документів, що підтверджують придбання товарів та є підставою для їх оприбуткування, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Таким чином, відсутність накладних або прибуткових документів не може бути віднесено до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, оскільки вони є підтвердженням витрат на придбання, а не підставою для обліку товарних запасів.

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_2 були надані всі первинні документи на підтвердження придбання товару, а тому підстав для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» немає у зв'язку з чим оскаржуване рішення в частині застосованої фінансової (штрафної) санкції у розмірі 2 561,70 грн. підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Головного управління ДФС у Волинській області відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Бухтіярова І.О.

Юрченко В.П.