Справа № 2-а-129/10
Суддя: Філатова Л. Б.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-129/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі: голов ючого-судді ОСОБА_1, при секретарі Гиляка О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання незаконною бездіяльності, зобов»язання нарахувати недоплачену як «дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу та забезпечити її виплату,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2009 року ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до

Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про

визнання бездіяльності щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30

відсотків мінімальної пенсії за віком за 2008 рік протиправною, зобов»язання нарахувати

щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та

забезпечити її виплату за 2008 рік. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що має

статус «дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей

війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна

допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вказує, що державні соціальні

гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані

іншими нормативно-правовими актами. Посилається, що Законом України «Про

державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з

01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

Таким чином, сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2008 рік складає 1737 гривень 90 копійок. Зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»», якими обмежуються виплати «дітям війни».

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Посилається, що в 2008 році підвищення до пенсії виплачувалось в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року і в межах фінансування. Наполягав на застосуванні строку позовної давності в один рік

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.7).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які

відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Згідно п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22 травня 2008 року, а тому суд вважає, що визнання незаконною бездіяльності щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 11.12.2008 року (ст. 99 КАС України) слід визнати протиправною, зобов»язати відповідача нарахувати позивачу щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в період з 11.12.2008 року по 31.12.2008 року та забезпечити її виплату з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до встановленого ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розміру прожиткового мінімуму.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судовому засіданні не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо ненарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд

присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова в частині визнання незаконною бездіяльності щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з 11.12.2008 року (з урахуванням річного строку для звернення до суду - ст. 99 КАС України) слід визнати протиправною, зобов»язати відповідача нарахувати позивачу щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в період з 11.12.2008 року по 31.12.2008 року та забезпечити її виплату з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до встановленого ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розміру прожиткового мінімуму підлягають задоволенню, оскільки вони є законними та обгрунтованими.

Судові витрати в розмірі 3 грн. 40.коп. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись п.10 ч.І ст.З, ст.ст. 99, 100, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльніть Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 11.12.2008 року по 31.12.2008 року."

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова нарахувати ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в період з 11.12.2008 року по 31.12.2008 року та забезпечити її виплату з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до встановленого ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розміру прожиткового мінімуму.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3 гривні 40 копійок судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.Б. Філатова