Справа № 817/3406/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3406/15

03 лютого 2016 року 15 год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Мідліка А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представники ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дій протиправними, -
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій щодо зарахування суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку у банку в розмірі 21039,00 грн. за березень 2015 року, в рахунок погашення податкової заборгованості (недоїмки).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду на їх обґрунтування, що товариством було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, в якій, з урахуванням уточнюючого розрахунку, заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 21039,00 грн. шляхом перерахування на рахунок платника податку у банку. Представник позивача зазначив, що відповідачем неправомірно використано заявлену до бюджетного відшкодування суму з метою погашення недоїмки, яка, на думку контролюючого органу, обліковувалась за останнім станом на час подачі декларації. Зокрема, представник позивача заперечує сам факт існування такої недоїмки, а також вказує, що заявлена до бюджетного відшкодування сума не може бути використана для погашення податкової заборгованості, оскільки по свої суті, не є сумою надміру сплачених коштів. З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач письмових заперечень на адміністративний позов не подав.

Представники відповідача у судовому засіданні пояснили, що заявлену до бюджетного відшкодування у березні 2015 року суму ПДВ у розмірі 21039,00 грн. було використано для погашення недоїмки, яка існувала станом на час подачі декларації та утворилась внаслідок декларування за лютий 2015 року залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі більшій від суми переплати, що обліковувалась за ним на той час. Просять у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" (надалі - ТОВ "Тріанекс") подано до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, зареєстровану 20.04.2015 року за №J0200116, у рядку 23.2 якої вказано від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 21306,00 грн. і до якої додано заяву про повернення вказаної суми (додаток 4) (а.с. 8-17).

З урахуванням поданого даним платником податку до контролюючого органу уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, зареєстрованого 19.05.2015 року за №J021708, значення рядка 23.2 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року було зменшено на 267,00 грн. та склало 21039,00 грн. (а.с. 18-27).

Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ "Тріанекс" у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, щодо суми бюджетного відшкодування за березень 2015 року, результати якої оформлено довідкою від 18.05.2015 року за №415/17-16-15-02/22557008, за висновками якої бюджетне відшкодування у сумі 21039,00 грн. сформовано платником податків правомірно (а.с. 94-95).

ТОВ "Тріанекс" звернулось до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області із запитом від 16.10.2015 року №217/15 на отримання публічної інформації щодо стану здійснення бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку у розмірі 21039,00 грн., у відповідь на який листом від 22.10.2015 року за №22343/17-16-15-02 контролюючий орган повідомив, що заявлена до бюджетного відшкодування у березні 2015 року сума у розмірі 21039,00 грн. була використана для погашення недоїмки у сумі 130869,00 грн., що обліковувалась по інтегрованій картці станом на 19.04.2015 року (а.с. 4-7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а)враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б)або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в)та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200.7 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В свою чергу, пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (абзац 1). Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту (абзац 2). Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (абзац 4).

Таким чином, податковим законодавством встановлено можливість відшкодування платнику податку з бюджету від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість лише у разі відсутності в останнього боргу по вказаному податку станом на час звернення із заявою.

З листа Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області 22.10.2015 року за №22343/17-16-15-02 вбачається, що станом на 19.04.2015 року по інтегрованій картці ТОВ "Тріанекс" рахувалась недоїмка у сумі 130869,00 грн., яка виникла внаслідок неправомірного, на думку контролюючого органу, відображення у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року (додаток 2) суми залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість попередніх податкових періодів на рівні 739963,00 грн., яка повинна була складати 609094,00 грн.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ТОВ "Тріанекс" подано до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, у рядках 26, 31 якої вказано залишок від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість попередніх податкових періодів у сумі 739963,00 грн. і до якої додано розрахунок вказаної суми (додаток 2) (а.с. 48-57).

Станом на час подання цієї податкової декларації по інтегрованій картці даного платника податків рахувалась переплата у сумі 609094,00 грн. (а.с. 72-81).

У зв'язку з цим, різниця між сумою задекларованого залишку від'ємного значення та сумою переплати у розмірі 130869,00 грн. була відображена контролюючим органом по інтегрованій картці платника податку в якості недоїмки, де обліковувалась у такому вигляді також станом на 20.04.2015 року.

09.07.2015 року ТОВ "Тріанекс" подано до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким значення рядків 26, 31 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року зменшено на 189394,00 грн. (а.с. 82-86).

Водночас, за змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, сума у розмірі 130869,00 грн., що обліковувалась контролюючим органом як недоїмка внаслідок невірного, на думку останнього, здійснення її розрахунку, не може вважатись податковим боргом, оскільки не складається із сум грошових зобов'язань із зазначеного податку, строк сплати яких настав.

Тому, спрямування коштів, заявлених позивачем до бюджетного відшкодування, у рахунок погашення цієї суми суперечить вимогам Податкового кодексу України та, відтак, є неправомірним.

Крім того, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.10.2015 року по справі №817/2385/15, яка набрала законної сили, встановлено неправомірність дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, які полягали у зволіканні у відновленні по інтегрованій картці ТОВ "Тріанекс" переплати з податку на додану вартість у сумі 121302,00 грн., яку слід було обліковувати, починаючи з 06.02.2015 року, що також мало вплив на формування показників, які мають значення при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи (а.с. 28-33).

Як закріплено у частині 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" від 16.10.2014 року №569, система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р. або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Згідно з пп. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" від 16.10.2014 року №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Таким чином, оскільки станом на час спірних правовідносин пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України була передбачена можливість використання з метою самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість саме тих сум коштів, які обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та, враховуючи, що заявлені до бюджетного відшкодування суми залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, не були внесені платником податків до даної системи та не могли вважатись надміру сплаченим грошовим зобов'язанням у розумінні наведеної норми, їх використання для погашення сум, які контролюючий орган вважав податковим боргом, здійснено за відсутності достатніх правових підстав і у спосіб, не визначений законом.

За наведених обставин, позовні вимоги є належними та обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю.

За змістом ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо зарахування суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника податку у банку в розмірі 21039,00 грн. за березень 2015 року, в рахунок погашення податкової заборгованості (недоїмки) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс".

Присудити на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.