Справа № 2-а-795/10
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-795/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А ї Н И

1 грудня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської облас ті у складі:

головуючого - судді Корха О.І., при секретарі - Александрової Н.Л.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання противоправною бездіяльність відповідача, визнання за позивачем права на щомісячну державну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячну державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.І ет.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. ст.28 Закону України»Про загальяообов»язкове державне пенсійне страхування», зобов'язання відповідача поновити порушені права позивача, провести позивачу перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.І ст.50 та ч.З ,ч.4 ст.54, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.І ст.28 Закон України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України»!Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 червня 2010 року за виключенням виплаченої державної основної пенсії та додаткової пенсій за вказаний період, -

встановив:

17 листопада 2010 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те. ідо вона є інвалідом II групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того ст.50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХГІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон-796-ХИ) їй повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст.54 згаданого Закону державна пенсія позивача не повинна бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змія до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю було обмежено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХГІ було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач був зобовязаний здійснювати виплату належну їй щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з 01.06.2010 року і по час розгляду справи в суді. Керуючись рішенням Конституційного

2

Суду України №10-рп/2008р. від 22.05.2008р. та чинним законодавством України, позивачкою в вересні 2010 року було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснення перерахунку та виплати належної їй, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії з 01 червня 2010 року і по час розгляду справи в суді. Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач як орган владних повноважень, відмовив позивачці в гарантованому Конституцією України та ст.ст.50. 54. 67 Закону України від 28 лютого 1991 р. №796-ХИ праві. Вважає, що відмова відповідача є незаконною, оскільки відповідно до статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ соціальні гарантії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Розмір щомісячно додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до частини 1 статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІЇ складає 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії відповідно до частини 4 статті 54 згаданого Закону складає не нижче 8 мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий

мінімум для осіб, які витратили працездатність складає: з 1 квітня 884 гри., 1 липня - 888

грн., 1 жовтня - 907 гри. Мінімальна пенсія за віком в 2010 році складає: з 1 квітня - 706 грн., 1 липня - 709 грн., 1 жовтня - 723 грн.

Тому позивачка просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо не виплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком - протиправною. Визнання за позивачем ОСОБА_1 право, як особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримувати відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону Украгаи»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в період з 01 червня 2010 року.

Також позивачка просила суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІЇ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 01 червня 2010 року .

Позивачка в судове засідання не з»явилась надала доручення напрєдставлення її інтересів в суді її представником ОСОБА_2.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала повністю, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях поясняв, що він заперечує в задоволенні позову позивачки, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не виплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком - протиправною. Визнання за позивачем ОСОБА_1 право, як особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч,4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримувати відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»1Іро загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в період з 01 червня 2010 року.

Також позивачка просила суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХП «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 01 червня 2010 року .

Також судом встановлено, що позивачка є інвалідом II групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом на ЧАЄС, та віднесена до першої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до розпоряджень відповідача позивачка з 01 червня 2010 року і тю даний час перебуває: на пенсії по інвалідності та отримувала в вказаному періоді державну пенсію та додаткову пенсію як інвалід II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому позивачка отримувала державну та додаткову пенсію як інвалід II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вище зазначені обставини справи не є спірними. Спірним у справі є питання правомірності нарахування та виплати позивачці з 01 червня 2010 року і на майбутнє розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яку позивачка отримує відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №і796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІ! (надалі спеціальний закон), оскільки відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796~ХІІ особам, віднесеним, до категорії І . які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад приорітету законів над підзакоиними актами при вирішенні цього спору суд приходить до висновку що при розрахунку державної та додаткової пенсії позивачу, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже на думку суду, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзакоиними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної та додаткової пенсії позивачці застосуванню підлягають ч.1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України №>796, а не Постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Положення частини 3 статті 28 Закону №>1058-УІ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком:, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною І цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки в частині визнання протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо не нарахування та невиплату позивачці ОСОБА_1 щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю. як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда її групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 та ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 червня 2010 року по 1 грудня 2010 року. Також слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право, як особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримувати відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в період з 01 червня 2010 року по час розгляду справи в суді, тобто по 1 грудня 2010 року . Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки щодо зобовязання управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області позивачці ОСОБА_1 поновити порушені її права та провести перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальиообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 червня 2010 року по .1 грудня 2010 року за виключенням виплаченої щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсій за вказаний період.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача в подальшому провести перерахунок та виплату державної основної пенсії та додаткової пенсії позивачеві відповідно до збільшення прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки ця частина позовних вимог спрямована на майбутнє зобов»язания відповідача вчиняти дії, у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було.

Так як позивачка є потерпілою від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 49. 54, ч.3 ст. 51, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України « Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. 1,8,22,55 Конституції України, ст.ст. 17-19,71,94,99, 161-164 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання противоправною бездіяльність відповідача, визнання за позивачем права на щомісячну державну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячну державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобовязання відповідача поновити порушені права позивача, провести позивачу перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 червня 2010 року за виключенням виплаченої щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсій за вказаний період - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо не нарахування та невиплату позивачці ОСОБА_1 щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда II групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 та ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 червня 2010 року по 1 грудня 2010 року.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право, як особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, Інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримувати відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загшіьнообов»язкове державне пенсійне страхування» в період з 01 червня 2010 року по 1 грудня 2010 року .

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області позивачці ОСОБА_1 поновити порушені її права та провести перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, відповідно до ч.1 ст.50 та ч.3 ,ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щомісячної державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 червня 2010 року по 1 грудня 2010 року за виключенням виплаченої щомісячної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсій за вказаний період.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита, так як позивачка є .постраждалою від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне Мито» та віднести дані витрати за рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 -187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О.І. Корх