Справа № П/811/3453/15
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Справа № П/811/3453/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом публічного акціонерного товариства «Гайворонський спеціалізований карєр» до Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції головного Управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12.11.2015р. №, №, №, №, -

в с т а н о в и в

Публічне акціонерне товариство «Гайворонський спеціалізований карєр» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Гайворонської об'єднаної держаної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області від 12.11.2015р. №, №, №, №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією було проведено планову виїзну перевірку публічного акціонерного товариства «Гайворонський спеціалізований карєр» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік.

На підставі проведеної перевірки, позивачем отримано оскаржування податкові повідомлення-рішення. На думку позивача, зазначені податкові повідомлення-рішення від 12.11.2015 року були винесені з порушення норми чинного законодавства, а тому просить дані позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача було проведено планову виїзну перевірку ПАТ «Гайворонський спеціалізований карєр» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р.

Результати перевірки оформлені актом від 27.10.2015 року №22/2200/20657268 (а.с. 28-56).

В ході перевірки встановлено наступні порушення:

- пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України, внлідок чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року на загальну суму 64783,00 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: за 2013 рік у сумі 6893,00 грн., за 2014 рік у сумі 57890,00 грн.;

- ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.192.1.1 п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.6 ст.201 ПК України, підприємством занижено податок на додану вартість, за липень 2013 року, на загальну суму 7309,00 грн.;

- ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.192.1.1 п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.6 ст.201 ПК України, підприємством завищено відємне значення з податку на додану вартість, за грудень 2014 року, на суму 64724,00 грн.;

- пп.263.5.1 п.263.5, пп.263.6.1, пп.263.6.2, пп.263.6.3, пп.263.6.4, пп.263.6.5, пп.263.6.9 п.263.6, пп.263.7.1 п.263.7 ст.263 ПК України, занижено плату за користування надрами на загальну суму 3877815,84 грн., в тому числі за 1 квартал 2013 року на суму 716726,37 грн., 2 квартал 2013 року на суму 622151,51 грн., 3 квартал 2013 року на суму 713076,08 грн., 4 квартал 2013 року на суму 454335,50 грн., 1 квартал 2014 року на суму 210701,89 грн., 2 квартал 2014 року на суму 251216,87 грн., 3 квартал 2014 року на суму 369064,88 грн., 4 квартал 2014 року на суму 540542,74 грн.

12 листопада 2015 року на підставі Акту перевірки, відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 97174,50 грн., з яких за основним платежем 64783 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 32391,50 грн. (а.с. 21).

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 10963,50 грн., з яких за основним платежем 7309 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3654,50 грн. (а.с. 23).

- №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 64724 грн. (а.с.25)

- №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в сумі 4947269,80 грн., з яких за основним платежем 3877815,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 969453,96 грн. (а.с. 26).

В акті перевірки, відповідач зазначаючи про порушення позивачем пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.192.1.1 п.192.1, п.192.3 ст.192, п.201.6 ст.201 ПК України вказує на те, що Гайворонською ОДПІ було отримано матеріали перевірок платників податків, згідно яких не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, а саме по взаємовідносинах з ТОВ «Агро спец деталь» за лютий, травень та червень 2013 року, з ТОВ «Шелеш» за серпень 2013 року, з ТОВ «Промтехсервіс» за січень 2014 року, з ТОВ «Дагаз Дніпро» за січень 2014 року, з ТОВ «Ріма Торг» за лютий 2014 року, з ТОв «АСКС-Україна» за березень 2014 року, з ПП «ЕКГ-Сервіс» за квітень 2014 року, з ТОВ «Укрнафтаком» за лютий 2014 року.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у звязку з придбавання товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, понесення витрат, у звязку з господарської діяльністю платника, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності, зокрема, включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Гайворонський спеціалізований карєр» протягом перевіряємого періоду мав господарські взаємовідносини з наступними контрагентами:

- ТОВ «Агро спец деталь» (договір поставки №2 від 03.05.2012 року) (а.с.84-86);

- ТОВ «Шелеш» (договір поставки №230 від 13.08.2013 року) (а.с. 142-143);

- ТОВ «Промтехсервіс» (договір поставки №5 від 05.07.2012 року) (а.с.152);

- ТОВ «Дагаз-Дніпро» (договір поставки №2011 від 20.11.2013 року) (а.с.161-162);

- ТОВ «Ріма-Торг» (договір поставки №2502-1 від 17.02.2014 року) (а.с.172-173);

- ТОВ «АСКС-Україна» (договір про технічне обслуговування техніки №121213/04 від 12.12.2013 року (а.с.184-185);

- ПП «ЕКГ-Сервіс» (договір поставки №14/04 від 14.04.2014 року) (а.с.193-194);

- ТОВ «Укрнафтаком» (договір поставки №ДГ-0000294 від 22.10.2013 року (а.с.204-205).

Реальність вищенаведених господарських операцій документально підтверджена наявними в матеріалах справи первинними документами, а саме:

- по взаємовідносинах з ТОВ «Агро спец деталь» позивачем надано копії наступних документів: рахунок-фактура №19 від 13.02.2013 року, платіжне доручення №251 від 18.02.2013 року, видаткова накладна №4 від 18.02.2013 року, податкова накладна №9 від 18.02.2013 року, товарно-транспортна накладна №36 від 21.02.2013 року, подорожній лист №011059 від 21-22.02.2013 року, прибутковий ордер №83 від 18.02.2013 року, акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 28.02.2013 року №МНА-000042 на модернізацію колісного навантажувача Komatsu WA 600, рахунок-фактура №1 від 18.01.2013 року, платіжне доручення №300 від 25.02.2013 року, видаткова накладна №5 від 25.02.2013 року, податкова накладна №5 від 25.02.2013 року, прибутковий ордер №95 від 25.02.2013 року, акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 21.03.2013 року №МНА-000055 на модернізацію колісного навантажувача Hyundai HL 780-7А, картка рахунку 631, картки рахунку №207 (на модернізацію навантажувача Komatsu WA 600, Hyundai HL 780-7А), рахунок-фактура №94 від 20.05.2013 року, платіжне доручення №955 від 23.05.2013 року, видаткова накладна №6 від 23.05.2013 року, податкова накладна №6 від 23.05.2013 року, прибутковий ордер №303 від 23.05.2013 року, рахунок-фактура №95 від 20.05.2013 року, платіжне доручення №973 від 24.05.2013 року, видаткова накладна №7 від 24.05.2013 року, податкова накладна №7 від 24.05.2013 року, прибутковий ордер №302 від 24.05.2013 року, рахунок-фактура №117 від 29.05.2013 року, видаткова накладна №9 від 29.05.2013 року, податкова накладна №9 від 29.05.2013 року, прибутковий ордер №304 від 29.05.2013 року, товарно-транспортна накладна від 30.05.2013 року №60, подорожні листи №254 від 24.05.2013 року та №259 від 30.05.2013 року, акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 20.06.2013 року №МНА-000176 на модернізацію колісного навантажувача Hyundai HL 780-7А, від 20.06.2013 року №МНА-000177 на модернізацію колісного навантажувача FOTON AULION, від 20.06.2013 року №МНА-000178 на модернізацію самоскида Komatsu HD405-7, картка рахунку 631, картка рахунку №207 (на модернізацію навантажувача Komatsu WA 600), картки рахунку №207 (на модернізацію навантажувача Hyundai HL 780-7А, навантажувача Komatsu WA 600, самоскида Komatsu HD405-7), рахунок-фактура №СФ-00155 від 17.06.2013 року, платіжне доручення №2179 від 19.06.2013 року, видаткова накладна №11 від 19.06.2013 року, податкова накладна №11 від 19.06.2013 року, товарно-транспортна накладна №6331, прибутковий ордер №401 від 19.06.2013 року, акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 24.07.2013 року №МНА-000227 на модернізацію колісного навантажувача Komatsu WA 600, картка рахунку 631, картка рахунку №207 (на модернізацію навантажувача Komatsu WA 600), свідоцтво про реєстрацію навантажувача фронтального Komatsu WA 600 та HL 780-7А (а.с.87-141).

- з ТОВ «Шелеш» позивачем надано копії: рахунку на оплату №968 від 13.08.2013 року, платіжного доручення №2575 від 13.08.2013 року, видаткової накладної від 13.08.2013 року №755, податкової накладної №66 від 13.08.2013 року, товарно-транспортної накладної №6301, прибуткового ордеру №530 від 13.08.2013 року, акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №ВЭ-0000179 від 30.08.2013 року, картка рахунку №631, картка рахунку №1531 (інвестиції: сталевий стілаж) (а.с. 144-151).

- по взаємовідносинах з ТОВ «Промтехсервіс» позивачем надано копії: рахунок-фактури №ПТ-000081 від 22.01.2014 року, платіжного доручення №93 від 23.01.2014 року, видаткової накладної №ПТ-0000075 від 23.01.2014 року, податкової накладної №79 від 23.01.2014 року, товарно-транспортної накладної №8953, прибуткового ордеру №11 від 23.01.2014 року, лімітно-забірної картки №5 за січень 2014 року, картки рахунку 631, картки рахунку №201 (електроди 4мм) (а.с.153-160);

- по взаємовідносинах з ТОВ «Дагаз Дніпро» позивачем надано копії: рахунок-фактури №62 від 21.01.2014 року, платіжного доручення №88 від 22.01.2014 року, видаткової накладної №46 від 22.01.2014 року, податкової накладної №48 від 22.01.2014 року, товарно-транспортної накладної №2013, прибуткового ордеру №20 від 22.01.2014 року, лімітно-забірної картки №29 за лютий 2014 року, картки рахунку 631, картки рахунку №207 (сальник хвостовика, півмісяць кріплення редуктора) (а.с.163-171);

- по взаємовідносинах з ТОВ «Ріма-Торг» позивачем надано копії: рахунок-фактури №154 від 19.02.2014 року, платіжного доручення №314 від 26.02.2014 року, видаткової накладної №179 від 26.02.2014 року, податкової накладної №179 від 26.02.2014 року, товарно-транспортної накладної №1211, прибуткового ордеру №78 від 26.02.2014 року, акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 31.03.2014 року №МНА-000051 на модернізацію екскаватора ЕКГ 5АУ, свідоцтва про реєстрацію екскаватора ЕКГ 5АУ, картки рахунку 631, картки рахунку №207 (башмак струмознімача ТКК-6/150), картка рахунку №1522 (екскаватор ЕКГ 5АУ) (а.с.174-183);

- по взаємовідносинах з ТОВ «АСКС-Україна» позивачем надано копії: акта надання послуг №130 від 27.03.2014 року, платіжного доручення №525 від 27.03.2014 року, податкової накладної №52 від 27.03.2014 року, акта приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 27.03.2014 року №МНА-000034 на модернізацію фронтального навантажувача FOTON AULION, свідоцтва про реєстрацію навантажувача фронтального FL-956F-53Н1, картки рахунку 631, картки рахунку №1522 (фронтальний навантажувач FOTON AULION) (а.с.186-192);

- по взаємовідносинах з ПП «ЕКГ-Сервіс» позивачем надано копії: рахунок-фактури №СФ 367-ЄС від 14.04.2014 року, платіжного доручення №687 від 17.04.2014 року, видаткова накладна №ВН-544 від 10.04.2014 року, податкова накладна від 14.04.2014 року, товарно-транспортної накладної №0000012 від 10.04.2014 року, прибуткового ордера №146 від 10.04.2014 року, акта приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів від 30.04.2014 року №МНА-000042 на модернізацію екскаватора ЕКГ-4,6, картки рахунку 631, картки рахунку №207 (вал коротиш), картка рахунку 1522 (екскаватор ЕКГ-4,6) (а.с.195-203);

- по взаємовідносинах з ТОВ «Укрнафтаком» позивачем надано копії: рахунок-фактури №СФ 0000082 від 03.02.2014 року, платіжного доручення №146 від 05.02.2014 року, видаткової накладної №РН-0000082 від 04.02.2014 року, податкової накладної №16 від 04.02.2014 року, товарно-транспортної накладної №РН-0000082 від 04.02.2014 року, прибуткового ордеру від 04.02.2014 року, паспорту дизпалива, картки обліку руху ПММ за лютий, березень 2014 року, картки рахунку 631 (а.с.206-222).

Наявні в матеріалах справи первинні документи повністю відображають зміст та обсяг господарських операцій позивача з ТОВ «Агро спец деталь», ТОВ «Шелеш», ТОВ «Промтехсервіс», ТОВ «Дагаз-Дніпро», ТОВ «Ріма-Торг», ТОВ «АСКС-Україна», ПП «ЕКГ-Сервіс» та ТОВ «Укрнафтаком», а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв'язку із здійсненням оплати за отримані товари та послуги. Придбані товари та послуги повністю використані в господарській діяльності позивача та безпосередньо пов'язані з нею.

Посилання відповідача на те, що під час перевірки позивачем не надано ТТН, щодо взаємовідносин з ТОВ «Агро спец деталь», суд вважає безпідставним, оскільки жодних доказів про їх витребовування відповідачем до суду не надано, відповідних актів не складено, а щодо відсутності інших первинних документів, то за умовами договору їх складання не передбачено.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачем правомірно сформовано валові витрати у спірному періоді фінансово-господарських операціях, а також, позивач мав право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену у складі вартості товарів (робіт, послуг) по даних взаємовідносинах.

Посилання відповідача на акти перевірок контрагента, складених посадовими особами податкових органів за місцем їх реєстрації, як на доказ нікчемності угод, суд до уваги не приймає, оскільки вказаними актами жодним чином не спростовується факт здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, а зібрані у справі докази повністю спростовують як висновки акту перевірки позивача так і акту перевірки контрагентів.

Крім того, висновки акту перевірки не можуть вважатись беззаперечним доказом нікчемності угод між позивачем та вказаними підприємствами, оскільки є суб'єктивною точкою зору посадових осіб податкового органу і носять лише характер припущень.

Станом на час укладення позивачем з даними контрагентами договорів та їх виконання, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та на час здійснення господарських операцій з позивачем, були платниками податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неправомірність прийняття Кіровоградською ОДПІ податкових повідомлень-рішень від 12.11.2015 року №, №, №, а тому позовні вимоги, в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 12.11.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в сумі 4947269,80 грн., з яких за основним платежем 3877815,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 969453,96 грн., суд зазначає наступне.

В акті зазначено, що перевіркою повноти визначення плати за користування надрами для видобування вугілля камяного, вугілля бурого, металевих корисних копалин, сировини нерудної для металургії, гірничо-хімічної, гірничорудної та будівельної сировини за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року встановлено її заниження, всього на суму 3877815,84 грн., в тому числі за: 1 квартал 2013 року на суму 716726,57 грн., 2 квартал 2013 року на суму 622151,51 грн., 3 квартал 2013 року на суму 713076,08 грн., 4 квартал 2013 року на суму 454335,50 грн., 1 квартал 2014 року на суму 210701,89 грн., 2 квартал 2014 року на суму 251216,87 грн., 3 квартал 2014 року на суму 369064,88 грн., 4 квартал 2014 року на суму 540542,74 грн.

Відповідач зазначає, що при видобуванні ПАТ «Гайворонський спецкарєр» корисних копалин (мінеральної сировини), в результаті вибуху утворюється суміш різнорозмірних уламків гірських порід, у тому числі таких видів товарної продукції як камінь бутовий та щебенево-піщана суміш. З метою підготовки такої суміші до реалізації шляхом її приведення до вимог стандартів виконуються операції з класифікації уламків за розмірами, які підпунктом 14.1.150 пункту 14.1 статті 14 ПК України віднесено до первинної переробки як складової господарської діяльності з видобування корисних копалин.

На думку відповідача, ПАТ «Гайворонський спецкарєр», на порушення пп.263.6.1 п.263.6 ст.263 ПК України протягом періоду з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року не визначався показник фактичної ціни реалізації відповідного виду товарної продукції гірничного підприємства видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).

Відповідно до підпункту 263.2.1 пункту 263.2 статті 263 ПК України (в редакції, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин), об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій в користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин.

Згідно з підпунктом 263.2.2. цієї статті до об'єкта оподаткування належать:

а) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;

б) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої (вилученої) з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничодобувного виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл;

в) обсяг погашених запасів корисних копалин.

У свою чергу, мінеральною сировиною у розумінні підпункту 14.1.112 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.

Добуванням корисних копалин вважається сукупність технологічних операцій з вилучення на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини (підпункт 14.1.51 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

В силу вимог пункту 263.3 статті 263 Податкового кодексу України, види видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) визначаються платником відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції.

З аналізу вказаних законодавчих положень у їх системному звязку вбачається, що товарна продукція гірничодобувного підприємства для визнання її обєктом оподаткування плати за користування надрами, повинна бути саме результатом діяльності підприємства з видобутку корисних копалин.

Суд наголошує, що при визначенні обсягу видобутих корисних копалин (товарної продукції гірничодобувного підприємства) платник податків має керуватися правилами приймання товарної продукції гірничодобувного підприємства, які для служб контролю якості таких підприємств затверджено відповідними нормативними документами із стандартизації, визначеними, зокрема, Інструкцією із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ будівельного й облицювального каменю, затвердженою наказом ДКЗ України при Мінприроди України від 16.12.2002 № 199 (зареєстровано в Мін'юсті України 30.01.2003 за № 78/7399, далі Інструкція № 199).

Судом встановлено, що ПАТ «Гайворонський спецкарєр» має ліцензію (спеціальний дозвіл) на користування надрами, виданий Державним комітетом України по геології і використанню надр №375 від 09.11.1995 року, на видобування мігматитів Гайворонського родовища, придатних для виробництва каменю бутового та щебеню будівельного (а.с.57).

За змістом пункту 3.6 Інструкції №199 в результаті вибуху або подрібнення утворюються уламки гірської породи неправильної форми, зокрема бутовий камінь довільної форми та щебенево-піщана суміш.

З метою підготовки такої суміші до реалізації шляхом її приведення до вимог стандартів, виконуються операції з класифікації уламків за розмірами, які підпунктом 14.1.150 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України віднесено до первинної переробки, як складової господарської діяльності з видобування корисних копалин.

Так, відповідно до пункту 3.14 Інструкції № 199 товарна продукція гірничого виробництва продукція, яка вироблена на гірничому підприємстві відповідно до установлених стандартів та технічних вимог споживачів і підготовлена до реалізації.

Як встановлено судом, позивач видобуває корисні копалини, які використовує в господарській діяльності для виробництва щебеневої продукції, тобто не реалізовує видобуті корисні копалини, а тому щебінь фракції 100х500 мм не може вважатись корисною копалиною, оскільки він є продуктом її переробки і тому вартість її реалізації не може бути обєктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неправомірність прийняття Гайворонською ОДПІ податкового повідомлення-рішення від від 12.11.2015 року №, а тому позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати в розмірі 75301,98 грн. здійснені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської ОДПІ на користь публічного акціонерного товариства Гайворонський спеціалізований карєр.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Гайворонський спеціалізований кар'єр» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Кіровоградській області від 12.11.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 75301,98 грн. на користь публічного акціонерного товариства «Гайворонський спеціалізований кар'єр».

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 26 січня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1