Справа № 522/23991/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/23991/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в приморському районі м. Одеси (надалі відповідач, УПФ), в якому просила:

- визнати неправомірною відмову УПФ щодо врахування при розрахунку її пенсії інших видів виплат - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку;

- зобов'язати УПФ здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 19.05.2015 року в розмірі 87% від суми заробітної плати державного службовця на підставі вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, не змінюючи базовий місяць, з урахуванням всіх складових на які нараховувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в тому числі інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, компенсації за невикористану відпустку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», яка розрахована в розмірі 87% від середнього заробітку, проте при розрахунку її пенсії не було враховано низку виплат. В листопаді місяці вона звернулась до УПФ, надавши довідку №9-9-62/41 від 02.11.2015 року та надала заяву, в якій просила упорядкувати нараховану їй пенсію згідно з Законом України «Про державну службу», включивши інші виплати в розрахунок пенсії, на що отримала від відповідача відповідь про відмову включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань через те, що вони не відносяться до складових заробітної плати державних службовців.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно Довідки про складові заробітної плати, що подавалась для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №9-9-62/41 від 02.11.2015 року, виданою Департаментом фінансів Одеської міської ради, до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи входили «інші виплати», в які включалися індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація на невикористану відпустку. На всі виплати, включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вищевказані виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої УПФ розраховувалась пенсія позивача.

Позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії, проте листом УПФ №572/Ш-11 від 19.11.2015 року позивачу було відмовлено у вказаному перерахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до діючого законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці», який є загальним законом та розповсюджує свою дію в тому числі на визначення заробітної плати державних службовців, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право па даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Таким чином, діюче законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. Також слід зазначити, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Отже, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, та матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і мають прийматися в розрахунок при нарахуванні пенсії позивачеві, оскільки були запроваджені із вступом в силу Закону України «Про державну службу», тобто 28.12.1993 року.

За таких обставин, позивач отримувала такі надбавки під час перебування на державній службі та була звільнена зі служби після їх запровадження.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року та від 28.05.2013 року, яка відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до п.1.1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року, тобто на дату виходу позивача на пенсію індексація грошових доходів населення, в тому числі і пенсії, вже проводилася згідно законодавства наростаючим підсумком і безперервно (до зміни базового місяця).

03.11.2005 року відповідачем позивачу призначена пенсія державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», і на підставі цього відповідач зобовязаний проводити індексацію пенсії відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, якою передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Згідно ст.2 цього Закону до обєктів індексації грошових доходів населення відноситься і пенсія.

Відповідно до п.1.1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року, тобто на дату виходу на пенсію індексація грошових доходів населення, в тому числі і пенсії, вже проводилася згідно законодавства наростаючим підсумком і безперервно ( до зміни базового місяця).

З моменту призначення пенсії - 03.11.2005 року (базовий місяць), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсії розпочато з жовтня 2009 року та виплачується індексація пенсії по теперішній час.

Таким чином, врахування в середній заробіток «інших виплат» не є підвищенням розміру пенсії у розумінні п.5.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», а місяць перерахунку пенсії згідно судових рішень не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії (з урахування надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч.1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацію здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі несвоєчасної виплати індексації грошових доходів громадян провадяться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5.1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно п.10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що апелянт УПФ (субєкт владних повноважень), не звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до положень ч.1 ст.4, п.3.2 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, оскільки при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн., то розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 535,92 грн..

Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року без змін.

Стягнути з скаргу управління Пенсійного фонду України в приморському районі м. Одеси до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 535,92 (пятсот тридцять пять) грн. 92 коп..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3