Справа № 376/1433/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 376/1433/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко О.М.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни на постанову Сквирського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни, третя особа - ОСОБА_4, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу, індексний номер 14799672 ) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 40);

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу, індексний номер 14801214) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 40);

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу, індексний номер 14801775 ) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 4193510.32240).

Мотивуючи ці вимоги, позивач зазначив, що на підставі судового рішення у справі № 376/913/14-ц відповідач зареєстрував за третьою особою право власності на об'єкти нерухомості. Проте в подальшому, назване рішення суду було переглянуте за нововиявленими обставинами і скасоване. З метою реєстрації за ним права власності на ці ж об'єкти нерухомості позивач звернувся до державного реєстратора, проте йому було відмовлено, оскільки заявлене право вже зареєстровано за іншою особою. Позивач, зважаючи на те, що чинним законодавством не визначено іншого порядку скасування попередньої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно інакше, як за рішенням суду, звернувся до суду із даним позовом та просив суд визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на зазначені об'єкти нерухомості за ОСОБА_4.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року позов задоволено. Вирішуючи спір, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просив його скасувати, та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2014 року рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/913/14-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3.

Вказаним рішенням за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 70.4 кв.м, житловою площею 40.9 кв.м, що належав ОСОБА_3; земельну ділянку площею 0.1387 га, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, що належала ОСОБА_3; земельну ділянку площею 0.2438 га, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що належала ОСОБА_3.

30.07.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк А. О. на підставі вказаного судового рішення прийнято Рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав власності та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 14799672 від 30.07.2014 на житловий будинок АДРЕСА_1. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 40; Рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав власності та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 14801214 від 30.07.2014 на земельну ділянку , яка розташована в с. Шамраївка по вул. Радянська , 25 Сквирського району Київської області призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 240 та Рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав власності та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 14801775 від 30.07.2014 року на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4 . Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 40.

Поряд із цим, ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі №376/913/14-ц задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 квітня 2014 року у справі 376/913/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, вказане рішення скасовано, розгляд справи призначено на 08.12.2014.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/913/14-ц позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно залишена без розгляду.

ОСОБА_3 з метою здійснення реєстрації за ним права власності на вказані об'єкти нерухомого майна, звернувся до державного реєстратора, надавши відповідні судові рішення, проте йому було відмовлено у здійснені такої державної реєстрації, оскільки заявлене право вже зареєстровано за іншою особою - ОСОБА_4

У зв'язку із цим, позивач звернувся до суду з даним позовом щодо визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрації за ОСОБА_4 права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність правових підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Апелянт з таким рішенням суду не погодився, зазначивши у поданій ним скарзі, що при прийнятті оскаржуваних рішень про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості за третьою особою, у нього були відсутні визначені законом підстави для відмови у здійсненні такої реєстрації, позаяк, заявником було подано усі необхідні документи, отже наразі, відсутня ознака протиправності у прийнятих ним рішеннях.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначений Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 даного Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 19 зазначеного Закону державна реєстрація прав здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено Розділом IV Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 1 ст. 15 названого Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з другим абзацом другої частини цієї норми перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 3 ст. 15 Закону).

Відповідно до ч. 13 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені у ст. 17 зазначеного Закону.

Відповідно до п. 35 та 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі за текстом - Порядок № 868) під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Підстави для відмови у державній реєстрації прав визначені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до третьої та четвертої частин вказаної статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Як встановлено судом, рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/913/14-ц за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 70.4 кв.м, житловою площею 40.9 кв.м, що належав ОСОБА_3; земельну ділянку площею 0.1387 га, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, що належала ОСОБА_3; земельну ділянку площею 0.2438 га, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що належала ОСОБА_3.

На підставі цього рішення третя особа звернулася до державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, до яких додано: рішення Сквирського районного суду, яке набрало законної сили, що є підставою для державної реєстрації прав, оплата послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень, на реєстрацію права власності на будинок, також було подано технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, витяги з державного земельного кадастру, копія паспорту та ідентифікаційного коду власника.

Вказані обставини підтверджуються наданими на запит апеляційного суду матеріалами реєстраційних справ.

Дослідивши зазначені документи, колегія суддів приходить до висновку, що заявником для здійснення державної реєстрації прав відповідно до вимог статей 16, 17 ,19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було подано необхідні документи, надання яких вимагається положеннями чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у державного реєстратора були відсутні визначені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації прав за поданими ОСОБА_4 заявами.

Водночас, рішення про державну реєстрацію прав за третьою особою - ОСОБА_4 прийняті відповідачем правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними зазначених рішень державного реєстратора є необґрунтованими, а висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову у цій частині - помилковим та таким, що спростовується доводами апеляційної скарги.

Поряд із цим, вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування названих рішень державного реєстратора, судова колегія виходить з такого.

Як було зазначено, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 квітня 2014 року.

Судом правильно встановлено, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року по справі №376/913/14-ц задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 квітня 2014 року у справі 376/913/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, вказане рішення скасовано, розгляд справи призначено на 08.12.2014.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/913/14-ц позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно залишена без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з метою реєстрації за ним права власності на ці ж об'єкти нерухомості звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою, додавши копію рішення суду, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для реєстрації прав за третьою особою, проте йому було відмовлено, оскільки заявлене право вже зареєстровано за іншою особою.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 р. за № 1429/20167.

Згідно з п. 2.6 цього Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Крім того, відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року за №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у вигляді скасування державної реєстрації прав є виключно рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної вили.

З огляду на наведене нормативне регулювання та фактичні обставини справи, за якими рішення суду, яке стало підставою для здійснення державної реєстрації прав власності нерухомого майна за ОСОБА_4, скасоване за наслідками його перегляду за нововиявленими обставинами ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 27 листопада 2014 року у справі №376/913/14-ц (копія наявна у матеріалах справи), що набрала законної сили, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про скасування вказаних рішень державного реєстратора є такими, що підлягають задоволенню.

Поряд з іншим, апеляційний суд відзначає, що Верховний Суд України неодноразово у своїх рішеннях вказував на те, що для встановлення наявності у складу суду належних повноважень для розгляду і вирішення адміністративної справи важливим є правильне визначення її предметної підсудності.

Привила предметної підсудності адміністративних справ визначені статтею 18 КАС України.

Так, відповідно до пунктів 1-6 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті;

адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Частина друга статті 18 КАС України визначає, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

3) щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною третьою статті 18 КАС України справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Позивачем у даній справі заявлені вимоги про скасування рішень державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

При цьому, враховуючи характер позовних вимог, встановлені частиною третьою статті 18 КАС України, правила альтернативної предметної підсудності в даному випадку застосуванню не підлягають.

З урахуванням викладеного та положень статті 19 КАС України дана справа підсудна окружному адміністративному суду.

Оскільки по першій інстанції справа розглянута Сквирським районним судом Київської області з порушенням правил предметної підсудності, дана справа розглянута неповноважним судом, що в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є самостійною підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження, рішення прийняте судом першої інстанції з порушенням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги із скасуванням оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни на постанову Сквирського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Шерстюк Альони Олександрівни, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу , індексний номер 14799672 ) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 40);

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу, індексний номер 14801214) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 40);

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк Альони Олександрівни (з відкриттям розділу, індексний номер 14801775 ) про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 4193510.32240).

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 04 лютого 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.