Справа № 815/6420/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6420/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бойко О.Я., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 22626227 від 06.07.2015 року,-

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 22626227 від 06.07.2015 року прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про державну реєстрацію права власності за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" на обєкт нерухомого майна: квартиру № 1 а, що знаходиться в місті Одеса по вулиці Катерининська, будинок 77.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

06.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1 Договір про надання споживчого кредиту № 0 та Кредитний договір №2 Договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов договорів позивач отримав кредит, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки від 06.11.2007 року. Згідно з вказаним договором в іпотеку було передано двохкімнатну квартиру, загальною площею 37,0 кв.м. житловою площею 23,7 кв.м., за №1 а, що знаходиться в місті Одеса по вулиці Катерининська в будинку №77.Дана квартира належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 06.11.2007 року під реєстраційним номером №5409.

12.11.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" був укладений договір факторингу № 1 та договір про відступлення прав за вказаним іпотечним договором.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивач дізнався, що 06.07.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно з яким проведена державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, державний реєстратор ОСОБА_2 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22626227, на підставі якого до Реєстру прав власності на нерухоме майно вніс запис про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

Позивач вважає, що у відповідача відсутні повноваження на прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22626227 від 06.07.2015 року, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав до суду заперечення з додатками на адміністративний позов, просив суд долучити до матеріалів справи засвідчені копії документів та у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.53-158).

У запереченні відповідач зазначив, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Таким чином нотаріус має необхідний обсяг повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за Іпотекодержателем.

Тобто правовою підставою для реєстрації права власності за Іпотекодержателем є Іпотечний договір в якому міститься іпотечне застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що за правовою силою прирівнюється до Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Отже відповідач вважає, що вимоги позивача є незаконними не відповідають обєктивній дійсності, необґрунтовані і такі, що висовуються на підставі неправильного застосування норм діючого законодавства.

Представник третьої особи надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову (а.с.241-248).

В своїх запереченнях зазначив, що у звязку з переходом ТОВ «КЕЙ -КОЛЕКТ» усіх прав та обовязків за іпотечним договором на підставі укладених договорів позивача, вони скористались добровільним (позасудовим) врегулюванням зобовязальних відносин. Та звернулися до нотаріуса, як спеціального субєкта, що здійснює функції державного реєстратора щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" через уповноважену особу направило повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказаним листом позивачеві повідомлено про наявність боргу за основним зобовязанням, підстави його виникнення, розмір та складові заборгованості. Також було заявлено вимогу про виконання основного зобовязання в тридцятиденний строк та повідомлено, що в разі невиконання такої вимоги, іпотекодержатель має намір звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений ст.37 договору іпотеки.

Також представник третьої особи у своєму запереченні зазначив, що оскільки звернення стягнення здійснене на підставі застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то відповідне відчуження вважається таким, що здійснене за згодою власника, а отже положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані.

Відповідач у судове засідання призначене на 04.02.2016 року не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник третьої особи у судове засідання призначене на 04.02.2016 року не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно. В письмових запереченнях на адміністративний позов просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Водночас, відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представники позивача у судовому засіданні 04.02.2016 року не заперечували про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено Кредитні договори № 0 , №0 (а.с.67-76).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами № 0 , №0 від 06.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір б/н від 06.11.2007 року (а.с.11-14).

Відповідно до якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під №1а, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Катерининська, в будинку під №77.

12.11.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 своє право вимог, щодо заборгованості позивачем по кредитним договорам № 0, № 0 (а.с.85-88).

12.11.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до Договору право вимоги за договорами іпотеки. За вищезазначеним договором був змінений іпотекодержатель (а.с.89-90).

06.07.2015 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою з реєстраційним номером 12195039 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 153).

06.07.2015 року відповідач прийняв рішення № 22626959 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до реєстру прав власності на нерухоме майно вніс запис про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (а.с.157).

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №1952- IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч.4 ст.15 Закону №1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1952-IV, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Частина 1 ст.15 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч.9 ст.15 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Згідно з п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Таким чином, суд зазначає що, законодавство не передбачає можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості. Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 18.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк») та позивачем договір іпотеки від 06.11.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4

На підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 наклав заборону відчуження на нерухоме майно розташованого за адресою АДРЕСА_3.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 нотаріальну дію з нерухомим майном не вчиняв. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно не мало місця.

Таким чином суд зазначає, що відповідачем та третьою особою не дотриманні вимоги пункту 46 Порядку №868 щодо переліку документів, які подаються для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

Крім того, суд не погоджується з позицією відповідача щодо відсутності у сторін по договору іпотеки обовязку укладати окремий договір.

Дана обставина спростовується відповідно до п.5.2.1 договору іпотеки, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (а.с.13)

Разом з тим суд не бере до уваги твердження позивача про відсутність доказу вручення поштового повідомлення позивачу.

Так в матеріалах справи є копії поштового повідомлення про вручення позивачу, повідомлення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про намір стягнення на предмет іпотеки, та договір про надання послуг ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (замовник) ТОВ «УКРБОРГ» (виконавець) (а.с. 60-62).

Суд дійшов висновку що, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 нотаріальна дія з нерухомим майном - предметом іпотеки не вчинялась, посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно не мало місця, а тому у нотаріуса не було повноважень на прийняття оскаржуваного рішення та проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України є протиправними. У зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Відповідачем у спростуванні позивних вимог позивача не надано до суду належних доказів. Разом з цим, суд вважає, що позивач довів правомірність заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 94,128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 22626227 від 06.07.2015 року прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про державну реєстрацію права власності за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" на обєкт нерухомого майна: квартиру № 1 а, що знаходиться в місті Одеса по вулиці Катерининська, будинок 77.

3. Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім грн.), 20 коп.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко