Справа № 826/17350/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2016 року № 826/17350/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції

третя особа Вища рада юстиції

про визнання неправомірними дій

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (надалі - Відповідач), третя особа Вища рада юстиції, в якому просить визнати неправомірними дії Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції щодо ухвалення висновку від 24.03.2015 року №10/02-15 щодо проведення перевірки судді Червонозаводського районного суду Чудовського Дениса Олеговича та скасувати висновок Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції від 24.03.2015 року №10/02-15 про визнання в діях судді Червонозаводського районного суду Чудовського Дениса Олеговича наявність ознак порушення присяги судді та про направлення висновку до Вищої ради юстиції для подальшого розгляду і прийняття рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач необґрунтовано прийшов до висновку про наявність в його діях ознак порушення присяги судді, а тому дії Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції щодо ухвалення висновку від 24.03.2015 року №10/02-15 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Позивача та Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

ОСОБА_1 є суддею Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Позивачем 20.02.2015 року після розгляду адміністративних матеріалів, складених працівниками Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області відносно двох громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винесені постанови у справах №646/1517/14-п та №646/1515/14-п, якими гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 були визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 15 діб арешту.

Тимчасовою спеціальною комісією з перевірки суддів судів загальної юрисдикції була проведена перевірка судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Чудовського Д.О. на підставі ЗУ «Про відновлення довіри до судової влади».

На підставі вказаної перевірки було складено висновок від 24.03.2015 року № 10/02-15, відповідно до якого визнано в діях судді Червонозаводського районного суду міста Харкова Чудовського Дениса Олеговича ознаки порушення присяги судді та вирішено направити висновок з матеріалами перевірки до Вищої ради юстиції для подальшого розгляду та прийняття рішення.

Зокрема, у висновку комісія зазначено, що Позивач не виконавши покладений на нього професійний обов'язок під час гострого соціального конфлікту в Україні з 21.11.2013 року по 22.02.2014 року, сприяв поширенню суспільно небезпечних посягнень на правосуддя, не забезпечив в межах своїх повноважень дотримання принципів самостійності судів і незалежності суддів, конституційних засад судочинства.

Вища рада юстиції відкрито дисциплінарні справи стосовно 28 суддів, у діях яких Тимчасова спеціальна комісія з перевірки суддів судів загальної юрисдикції констатувала ознаки порушення присяги судді, у тому числі відносно судді Червонозаводського районного суду міста Харкова Чудовського Дениса Олеговича (висновок ТСК від 24 березня 2015 року № 20/02-15).

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади проведення спеціальної перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі - перевірка суддів) як тимчасового посиленого заходу з використанням існуючих процедур розгляду питань про притягнення суддів судів загальної юрисдикції до дисциплінарної відповідальності і звільнення з посади у зв'язку з порушенням присяги з метою підвищення авторитету судової влади України та довіри громадян до судової гілки влади, відновлення законності і справедливості визначено Законом України "Про відновлення довіри до судової влади" (далі - Закон).

З метою реалізації Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" від 08.04.2014 № 1188-VII створено Тимчасову спеціальну комісію з перевірки суддів судів загальної юрисдикції.

Статтею 3 даного Закону визначено зміст перевірки, зокрема: п. 5 ч.1 Закону визначено, що суддя суду загальної юрисдикції підлягає перевірці у разі прийняття ним одноособово або у колегії суддів таких рішень: про накладення адміністративних стягнень на осіб, які були учасниками масових акцій протесту в період з 21 листопада 2013 року до дня набрання чинності цим Законом, на підставі статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця та про залишення зазначених рішень без змін судом апеляційної інстанції в період з 21 листопада 2013 року до дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону Тимчасова спеціальна комісія здійснює свою діяльність на підставі цього Закону, відповідно до Регламенту Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції, що затверджується на першому засіданні Тимчасової спеціальної комісії.

Відповідно до частини тринадцятої статті 4 Закону Тимчасова спеціальна комісія діє при Вищій раді юстиції.

Статус ВРЮ визначено у статті 1 Закону України "Про Вищу раду юстиції", згідно з якою Вища рада юстиції є колегіальним, постійно діючим, незалежним органом, відповідальним за формування незалежного високопрофесійного суддівського корпусу, здатного кваліфіковано, сумлінно та неупереджено здійснювати правосуддя на професійній основі, а також за прийняття рішень стосовно порушень суддями і прокурорами вимог щодо несумісності та у межах своєї компетенції про їх дисциплінарну відповідальність (частина перша).

Частиною другою статті 19 Закону України "Про Вищу раду юстиції" передбачено, що при Вищій раді юстиції можуть утворюватися тимчасові колегіальні органи (комісії), компетенція, склад та порядок діяльності яких визначаються законом. Вища рада юстиції може залучати до своєї діяльності органи суддівського самоврядування, суддів, суддів у відставці, адвокатів, прокурорів за їхньою згодою для виконання допоміжних і консультативних функцій на громадських засадах, без делегування повноважень Вищої ради юстиції чи її членів.

Регламент ТСК прийнятий рішенням ТСК від 03 липня 2014 року №.1.

Згідно п. 3 ч.1 ст.1 Закону метою перевірки суддів є з'ясування фактів, що свідчать про порушення суддями присяги, наявність підстав для притягнення суддів до дисциплінарної або кримінальної відповідальності.

У той же час, за принципами, визначеними ст. 6 Конвенції Про захист прав та основоположних свобод підтвердженими остаточним висновком Європейська комісія "За демократію через право" (Венеціанська комісія) перевірка, яка проводиться з метою очищення влади є надзвичайним заходом самозахисту демократії тому має бути чітко обмежена зрозумілими рамками. Таки рамки встановлені Законом України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" тому будь який вихід за їх межі є порушенням балансу між захистом демократичного суспільства, з одного боку, та захистом індивідуальних прав, з іншого боку.

Відповідно до п. 4.1.2. Регламенту проведення перевірки передбачає: а) витребування та одержання необхідної інформації від судових та правоохоронних органів відповідно до статті 6 Закону; б) дослідження обставин, вказаних у заяві про проведення перевірки судді, та витребуваних чи доданих матеріалів; в) заслуховування на засіданні Комісії пояснень судді, щодо якого проводиться перевірка, або його представника, за необхідності - інших осіб; г) ухвалення висновку або рішення за підсумками проведеної перевірки судді.

Відповідно до п. 3.4 Регламенту розгляд та вирішення питань на засіданнях і прийняття рішень проводяться Комісією колегіально.

Рішення приймаються тільки тими членами Комісії, які брали участь у розгляді питання на засіданні Комісії.

Згідно п. 3.3.1. Регламенту рішення Комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від присутніх на засіданні членів Комісії.

П. 6.9.4. Регламенту передбачено, що у мотивувальній частині висновку коротко викладаються встановлені факти та обставини з посиланням на докази, що їх підтверджують, мотиви, з яких Комісією ухвалено рішення.

Висновок ТСК про порушення суддею присяги разом із матеріалами направляється до Вищої ради юстиції для розгляду та прийняття нею рішення у строк не більше 3-х місяців з дня надходження висновку у порядку, визначеному законом. Порушення даного строку Вищою радою юстиції не є підставою для припинення процедури перевірки судді.

Висновок Тимчасової спеціальної комісії про порушення суддею присяги є обов'язковим для розгляду Вищою радою юстиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону висновок Тимчасової спеціальної комісії про порушення суддею присяги разом із матеріалами перевірки направляється Вищій раді юстиції для розгляду та прийняття нею рішення у строк не більше трьох місяців з дня надходження висновку у порядку, визначеному законом. Порушення даного строку Вищою радою юстиції не є підставою для припинення процедури перевірки судді. Суддя має право на оскарження рішення Вищої ради юстиції в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, в даному випадку належним способом захисту є оскарження рішення Вищої ради юстиції прийнятого на підставі висновку від 24.03.2015 в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Права Позивача не підлягають захисту у запропонований Позивачем спосіб шляхом визнання протиправним та скасування висновку Відповідача від 24.03.2015. З огляду на викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім цього слід зазначити, що Позивачем вже оскаржувались до суду дії та висновок Відповідача від 24.03.2015 року з процедурних підстав, зокрема у справі №826/6310/15. Отже, в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2015 року , яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 року, Позивачу вже було роз'яснено аналогічні висновки суду щодо доцільності оскаржувати рішення Вищої ради юстиції за наслідками розгляду висновку від 24.03.2015 року №10/02-15, а саме звернуто увагу, що з урахуванням норм Закону України «Про Вищу раду юстиції», а також з урахуванням Регламенту ТСК, по даному спору належним способом захисту може бути оскарження рішення Вищої ради юстиції, прийнятого на підставі висновку від 24.03.2015 року в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук