Справа № 725/328/16-а
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/328/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Ільєвській О.С.,

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької Митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 15.01.2016 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 відносно нього була винесена постанова у справі про порушення митних правил №1569/40802/15 відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 27572,94 грн.

Вказував на те, що він переміщував через митний кордон України транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «Caddy», 2010 року випуску, двигун №BLSC21474, кузов №WV1ZZZ2KZAX065844 і для його митного оформлення надав необхідні товаросупровідні документи в електронному вигляді та працівником митниці сформоване електронне повідомлення в складі якого подано електронну митну декларацію (ЕМД) з внутрішнім номером №19391.

Електронне декларування здійснювалось на підставі наданих ним документів, а саме договір купівлі від 23.07.2014 року (інвойс), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.01.2010 року №2010АВ46495, довідки про транспортні витрати від 05.08.2014 року та висновок експертного дослідження науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області від 05.08.2014 року №26/280/3184. В графі 22 ЕМД та договорі купівлі від 23.07.2014 року фактурна вартість транспортного засобу вказана 3700 євро.

Відповідно до інформації отриманої від митних органів Литовської ОСОБА_4 відповідно до листа від 16.10.2015 року вартість вказаного транспортного засобу становить 5560 євро (19197,57 литовських літ), а тому сума необхідних до сплати митних платежів становить 29818,46 грн., що на 9190 грн. 98 коп. більше ніж фактично було сплачено. У звязку з наведеним його було притягнено до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбаченої ст. 485 МК України відповідно до постанови від 15.01.2016 року.

Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідач наклав на нього адміністративне стягнення з пропуском встановлених законом строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються митними органами то адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш ніж через 6 місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення, у тому числі передбачені ст. 485 МК України не пізніше ніж через 6 місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Крім того, вказував, що правопорушення передбачене ст. 485 МК України не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу, а отже адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через шість місяців з дня його вчинення. ЕМД була подана ним 05.08.2014 року та встановлений законом шестимісячний строк сплив 05.02.2015 року.

З наведених вище підстав просив скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №1569/40802/15 від 15.01.2016 року та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_3 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 27572,94 грн. (а/с 6-7).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 04.11.2015 року №40655/7/99-99-26-03-03-17 на адресу Чернівецької митниці ДФС було направлено лист митних органів ОСОБА_4 від 16.10.2015 №(20.4/19)ЗВ-10930 та надано електронний витяг експортної митної декларації №14LТКR5000ЕК055FВ2 від 21.07.2014 року, а також копію інвойсу від 21.07.2014 року GА №34295 щодо експорту з митної території ОСОБА_4 до України транспортного засобу марки Volkswagen» модель «Caddy», кузов №WV1ZZZ2KZAX065844

При вивчені наданих митними органами ОСОБА_4 документів, встановлено що в графі №22 електронного витягу експортної митної декларації №14ЬТКК5000ЕК055РВ2 від 21.07.2014 року та РАКТІЖА (інвойсі) від 21.07.2014 року ОА №34295 зазначено, що фактурна вартість транспортного засобу, становить 19 197,57 литовських літ (5 560,00 євро).

В ході проведеної перевірки було встановлено, що вантажний автомобіль марки «Volkswagen» модель «Caddy», 2010 року випуску, двигун №BLSC21474, кузов №WV1ZZZ2KZAX065844 був ввезений на митну територію України 26.07.2014 року громадянином України ОСОБА_1.

При ввезені даного транспортного засобу на митну територію України громадянином ОСОБА_1 до митного контролю було подано наступні документи: договір купівлі від 23.07.2014 року, де фактурна вартість транспортного засобу становить 3 700 євро, митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.01.2010 року №2010АВ46495, тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.07.2014 року №10757050, довіреність від 01.05.2013 року надана ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 вищевказаних документів 05.08.2014 року згідно списку електронних повідомлень з ЦБД який міститься в АСМО «Інспектор 2006», особою уповноваженою на роботу з митницею ПП «АКТИВ-АГРО ВГ» ОСОБА_6 сформовано електронне повідомлення в складі якого подано електронну митну декларацію ІМ40ДЕ №408040002/2014/002280. В графі 22 вказаної ЕМД фактурна вартість транспортного засобу

становить 3 700 євро.

З врахуванням інформації про вартість транспортного засобу марки Volkswagen» модель «Caddy», 2010 року випуску, двигун №BLSC21474, кузов №WV1ZZZ2KZAX065844 отриманої від митних органів Литовської республіки листом від 16.10.2015 №(20.4/19)ЗВ-10930 - а саме 19 197,57 литовських літ (5 560,00 євро, 90 734,79 гривень по курсу НБУ станом на 05.08.2014 року) сума необхідних до сплати податків та зборів по ЕМД ІМ40ДЕ №408040002/2014/002280 від 05.08.2014 року повинна була становити 29818,46 грн. (мито - 9 318,27 грн., ПДВ - 20 500,19 грн.), що на 9190,98 грн. більше ніж фактично було сплачено.

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Санкцією вказаної статті передбачено накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, вказаною постановою на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 27572,94 грн.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняти вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, з обєктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Підставою скасування зазначеної постанови, позивач вважає той факт, що митним органом накладене на нього адміністративне стягнення за ПМП з порушенням ст. 467 МК України строків накладення такого стягнення, оскільки правопорушення передбачене ст. 485 МК України не є триваючим та вважається закінченим з моменту подання органу доходів і зборів митної декларації разом з тим, з такими висновками позивача повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно зясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення.

За змістом ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів тощо) або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

З матеріалів справи про ПМП вбачається, що отримавши звернення митних органів Литовської ОСОБА_4 від 16.10.2015 №(20.4/19)ЗВ-10930 про надання адміністративної допомоги у підтвердженні факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу «Volkswagen» модель «Caddy», 2010 року випуску, двигун №BLSC21474, кузов №WV1ZZZ2KZAX065844, ДФС України перенаправила отриманні відомості на адресу Чернівецької митниці ДФС, яке було отримане відповідачем 09.11.2015 року та 18.12.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено оскаржувану постанову (а/с 7,8 справи про ПМП №1569/40802/15).

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить нормативного визначення триваючого правопорушення, а тому для з'ясування характеру діяння з точки зору його продовжуваності в кожному конкретному випадку необхідно аналізувати динаміку спірних правовідносин.

Так, правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному, невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.

При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або не триваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів зупиняє правопорушення. Триваюче правопорушення продовжується після його юридичного закінчення.

Згідно з пп. «б» п. 1 Порядку направлення запитів до Державної митної служби України, до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.2005 року №639 (з відповідними змінами та доповненнями) передбачено, що цей Порядок застосовується при потребі здійснення запитів до митних служб іноземних держав у випадку, зокрема, наявності в митного органу України обґрунтованої підозри в можливості вчинення порушення митних правил, яку можна підтвердити або спростовувати лише шляхом отримання інформації від митної служби іноземної держави.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

У відповідності до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності.

Судом встановлено, що Чернівецька митниця ДФС, маючи достатні підстави для підозри щодо правильності сплачених позивач митних платежів направила відповідний запит Волинській митниці ДФС у межах територіальної дії якої (м/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС) було здійснено пропуск на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen» модель «Caddy», 2010 року випуску, двигун №BLSC21474, кузов №WV1ZZZ2KZAX065844.

На виконання вище вказаного запиту Волинською митницею ДФС було направлено документи на підставі яких було здійснено пропуск на митну територію України вказаного автомобіля, в тому числі ЕМД, де в графі 22 зазначено вартість транспортного засобу в сумі 3700 євро, що не відповідає відомостям Литовської сторони та з якої були сплачені митні платежі та податки.

Такі відомості відповідачем були отриманні лише 24.11.2015 року, що підтверджується матеріалами справи про ПМП №1569/40802/15.

Таким чином, Чернівецька митниця ДФС реалізувала свою форму контролю, що передбачена п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України, надіславши відповідний запит для отримання необхідної інформації та оскільки відповідь на такий запит надійшла лише 24.11.2015 року, з урахуванням процедури провадження у справі про ПМП, адміністративне стягнення за порушення митних правил на позивача накладено у строк, визначений ч. 1 ст. 467 МК України.

З інших підстав, ніж порушення строків накладення адміністративного стягнення позов не заявлявся.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України розглядаються органами доходів і зборів, а тому вирішення питання щодо закриття провадженні у справі про ПМП за ст. 485 МК України не відноситься до компетенції суду, а входить до обовязків відповідача та реалізується в процесі здійснення ним провадження у справі про ПМП, суд в даному випадку лише перевіряє відповідність прийнятного органом доходів і зборів рішення вимогам чинного законодавства.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 467,458,485,495,531 МК України, ст.ст. 8,33,38,165-1,247,251,278,280 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької Митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_7 О. Б.