Справа № 2-а-2835/10/1570
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2010 р.Справа № 2-а-2835/10/1570

Категорія:3.3.3Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів -Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Ридванської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління МВС України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області та Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання наказів протиправними, зобов'язання скасувати накази, поновлення на раніше займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області № 911 від 30.09.2009р. в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ, визнати протиправним і скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області №520 о/с від 01.12.2009р. в частині звільнення позивача у запас Збройних Сил за п.64 «є»( за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, що виразилось у відсутності направлення на перевірку субєкта господарської діяльності, в приховуванні та не реєстрації повідомлень від громадян про злочин до облікових документів 26.08.2009 року по факту перевірки аптечного кіоску «Гіппократ», та поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, стягнути з Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в Одеській області №911 від 30.09.2009р. в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в Одеській області №520 о/с від 01.12.2009р. в частині звільнення ОСОБА_4 у запас Збройних Сил України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Зобов'язано Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, Головне управління МВС України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 27.09.2010 року скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами службового розслідування за фактами, викладеними у рапорті першого заступника начальника ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо не реєстрації злочину, виявленого начальником СБНОН Київського РВ ОМУ, складено висновок, який затверджено І4.09.2009р. начальником ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 30.09.2009р. № 911, 29.08.2009р. до штабу ОМУ ГУМВС надійшов рапорт першого заступника начальника - начальника кримінальної міліції ОМУ ГУМВС України в Одеській області, в якому викладено, що 27.08.2009р. співробітниками СБНОН ОМУ було здійснено перевірку аптечного кіоску ТОВ «Гіппократ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, 19. В ході перевірки виявлено та задокументовано факти порушення правил ведення обліку сильнодіючих лікарських засобів з боку посадових осіб ТОВ «Гіппократ». Під час опитування гр. ОСОБА_5, яка є фактичним директором аптечного кіоску, остання пояснила, що напередодні, 26.08.2009р., її заклад вже перевірявся співробітниками СБНОН Київського РВ ОМУ ГУМВС

в Одеській області, але при цьому ніякого направлення для перевірки не надано та

жодного документу щодо проведення перевірки не залишено. При перевірці інформації, було встановлено, що інформація щодо проведення перевірки ТОВ «Гіппократ»не реєструвалася.

Подальша перевірка визначила, що 26.08.2009р. о 16 годині 28 хвилині до чергової частини Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зателефонував начальник СБНОН Київського РВ ОМУ, та повідомив підмінному оперативному черговому - інспектору чергової частини Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про те, що він знаходиться на Малиновського, 19, м. Одеса та йому необхідно направити на вказану адресу співробітників слідчо-оперативної групи, як вияснилось, за власної потреби. По прибутті на автомобілі оперуповноваженого СБНОН Київського РВ лейтенанта міліції ОСОБА_6 співробітників слідчо-оперативної групи дізнавача майора міліції ОСОБА_7 та експерта міліції ОСОБА_8 на вул. Малиновського 19, м. Одеса було з'ясовано, що їх вже очікували начальник СБНОН Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9, оперуповноважені СБНОН Київського РВ старший лейтенант міліції ОСОБА_10, молодший лейтенант міліції ОСОБА_4, оперуповноважений СБНОН Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенант міліції ОСОБА_11 Під час спілкування майора міліції ОСОБА_7 зі старший лейтенантом міліції ОСОБА_9 та оперуповноваженим Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській

лейтенантом міліції ОСОБА_12 стало відомо, що у вказаному аптечному кіоску

«Гіппократ»продають сильнодіючі лікарські засоби з порушенням, що підпадає під склад злочину, передбаченого ст. 321 Кримінального кодексу України, тому необхідно скласти протокол огляду місця події та відлучити лікарський препарат «Соннат», а експерту майору міліції ОСОБА_8А, сфотографувати місце події. Через деякий час при вилученні лікарського препарату «Соннат», складанні протоколу огляду місця події та фотографуванні до кіоску зайшов ОСОБА_13, який повідомив, що порушення з боку аптечного кіоску «Гіппократ»відсутні у зв'язку з тим, що лікарський препарат «Соннат» не відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, після чого попрохав

віддати протокол огляду місця події, який не був складений до кінця, та порвав його, а майору міліції ОСОБА_7 та експерту міліції ОСОБА_8А, повідомив, що вони вже не потрібні.

Перевіркою також встановлено, що згідно наказу МОЗ України № 490 від 17.08.2007 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів»лікарські засоби «Сонован»та «Соннат»значаться під міжнародною назвою «Зопіклон»та відносяться до переліку діючих лікарських засобів.

Відповідно до наказу МОЗ України № 360 від 19.07.2003 року «Про затвердження Правил виписування, Порядку відпустку лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, Інструкції про порядок, обліку та знищення рецептурних бланків та вимог замовлень»«Сонован»та «Соннат»підлягають предметно - кількісному обліку.

У зв'язку з вищезазначеним, за порушення вимог п. 24 ст. 11 Закону України «Про міліцію», що виразилось у відсутності направлення на перевірку суб'єкта господарської діяльності, статті 7 ОСОБА_14 статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось у недоповіді керівництву підрозділу про виявлення порушень законодавства особами начальницького або рядового складу, позивача вирішено звільнити з органів внутрішніх справ за п. 64 «є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України після виходу з лікарняного.

Відповідно до статті 7 ОСОБА_14 статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної (та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно ст. 14 ОСОБА_14 статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації, тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно до п. 24 ст. 11 Закону України «Про міліцію», міліції для виконання своїх обов'язків надається право вимагати від керівників підприємств, установ і організацій пояснення по фактах порушення законодавства, перевірка додержання якого віднесена до компетенції міліції, а також у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, проводити перевірки по фактах порушення законодавства, контроль за додержанням якого віднесено до компетенції міліції, вимагати проведення інвентаризацій і ревізій відповідних сфер фінансово-господарської діяльності.

Органи міліції вправі приступити до проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності за умови наявності направлення на перевірку, яке складається за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України. У направленні на перевірку зазначаються дата його видачі, назва підрозділу міліції, мета, вид, підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб підрозділу міліції, які доводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису начальника підрозділу міліції, скріпленого печаткою органу міліції; за рішенням суду в присутності понятих та керівників підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, щодо яких проводиться перевірка, витребувати і вилучати оригінали документів, що свідчать про порушення, зразки сировини і продукції, а до ухвалення такого рішення суду - в присутності понятих та керівників підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, щодо яких проводиться перевірка, вивчати документи, що свідчать про правопорушення, за рахунок відповідного органу міліції робити з них копії із залишенням особам, щодо яких проводиться перевірка, опису документів, з яких виготовлено копії, опечатувати каси, склади та архіви на термін не більше 24 годин з моменту такого опечатування, зазначеного в протоколі.

Судом встановлено, що в ході службових перевірок на підставі яких прийняті оскаржувані накази, позивачу ставиться в вину не повідомлення про вчинення своїм безпосереднім керівником протиправних дій та виїзд на перевірку без направлення.

Судом також встановлено, що позивачем був виконаний наказ свого безпосереднього начальника про виїзд на перевірку суб'єкта підприємницької діяльності. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в позивача не повинно було виникнути питання щодо легітимності даної перевірки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при вивчені матеріалів перевірки не зазначено жодних незаконних дій позивача в ході проведення перевірки, а ні складання протоколів огляду місця, ані їх знищення.

Тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що відповідачем не доведено вину обізнаності дій позивача щодо відсутності направлення на перевірку та недонесенні керівництву підрозділу про виявлення порушень законодавства особами начальницького складу.

Суд першої інстанції в своїй постанові також обгрунтовано зазначив, що вважає покарання позивача таким, що не відповідає тяжкості вчиненому проступку і ступеню провини особи, оскільки відповідачем при зробленому висновку про порушення позивачем ОСОБА_14 статуту та Закону України «Про міліцію», що виразилось у не повідомленні про вчинення своїм безпосереднім керівником протиправних дій та виїзд на перевірку без направлення, не було враховано той факт, що позивач на момент проведення службових перевірок та прийняття оскаржуваних наказів не мав діючих стягнень, а має два заохочення у вигляді подяк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач наполягав на відмову в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримав виписку з наказу про звільнення № 520 о/с від 01.12.2009 року, яким позивач фактично був звільнений, -09.12.2009 року. Як доказ, представник ГУМВС України в Одеській області, надав суду копію листа особової справи позивача, де є зазначений запис ОСОБА_1 про отримання виписки з наказу.

Колегія суддів не погоджується з цими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 ОСОБА_14 статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно покладено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду накази про звільнення позивача з відміткою про його ознайомлення з оскаржуваними наказами, а лише вищезазначений лист з особової справи, тому колегія суддів погоджується з твердженням відповідача стосовно дати ознайомлення позивача з наказом № 520 о/с від 01.12.2009 року.

Однак, виходячи з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 16.03.2010 року, тобто з незначним пропуском строку, в декілька днів, тому колегія суддів вважає за можливе поновити позивачу цей строк, враховуючи обставини даної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин справи і норм матеріального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області та Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання наказів протиправними, зобов'язання скасувати накази, поновлення на раніше займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий:

Судді: