Справа № 600/742/15-а,2-а/600/50/2015
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 876/10075/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, в якому просив поновити строк звернення до суду, якщо він був пропущений на підставі того, що адміністративний позов стосується справедливої компенсації з боку держави ядерної шкоди, заподіяної його здоровю, яка відповідно ст.VI Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, передбачає строк позовної давності 30 років; визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області в перерахунку та виплаті щомісячних державних пенсій (основної та додаткової), відповідно до вимог ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру пенсії за віком, встановленої законом на час виплат зобовязати здійснити, починаючи з 01 січня 2014 року, перерахунок та виплату щомісячної основної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків як інваліду 2-ї групи щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі здійснити починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 2-ї групи щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Козівському районі щодо відмови в перерахунку та виплаті щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) ОСОБА_1, відповідно до вимог ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, протиправними. Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної основної пенсії ОСОБА_1 по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків як інваліду 2-ї групи щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум, у період з 14 січня 2015 року до 15 липня 2015 року. Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової ОСОБА_1 пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум, у період з 14 січня 2015 року до 15 липня 2015 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що Законом України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік». Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2015 №3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних витрат. Підстав для застосування іншого порядку визначення розміру пенсій, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж встановлений постановами Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 25.03.2014 №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» відсутні. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (апелянта) ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №102378 від 19 січня 2001 року та вкладки до цього посвідчення №665656 від 25 вересня 2012 року.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Козівському районі як отримувач державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 звернувся в управління Пенсійного фонду України в Козівському районі з заявою про здійснення з 01 січня 2014 року перерахунку основної пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи з обчисленням її у обсязі 8-ми мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, з обчисленням її у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначених із законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб. які втратили працездатність.

Листом №4/09-11 від 02 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Козівському районі відмовило позивачу у задоволенні його заяви, мотивуючи це тим, що Законом України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік». Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2015 №3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних витрат. Підстав для застосування іншого порядку визначення розміру пенсій, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж встановлений постановами Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 25.03.2014 №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» відсутні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з 03 серпня 2014 року застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми статей Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Закону від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», положення яких неконституційними не визнавались, а не норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, з 03 серпня 2014 року норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008,) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.11 року були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (в редакції, чинній до 03.08.2014 року) не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 03 серпня 2014 року норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що з урахуванням внесених змін у Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", які набрали чинності 03 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 суд зазначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України. а також нормативно - правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01 січня 2015 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2015 рік.

Згідно з п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи ОСОБА_1 з 15 січня 2015 року пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції.

Крім того, при зверненні до суду з позовом про зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст.50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2014 року позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до положень ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом 15 липня 2015 року.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст.50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 січня 2014 року по 14 січня 2015 року необхідно залишити без розгляду.

Крім того, доводи позивача з приводу того, що до вказаних правовідносин не застосовуються строки звернення до суду, встановленіст. 99 КАС України, посилаючись на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» № 334/96-ВР від 12 липня 1996 року положеннями п. п. і) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено, що строк позовної давності на відшкодування ядерної шкоди, спричиненої тілесному здоров'ю, складає тридцять років з дня ядерного інциденту, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на відміну від положень Конвенції строки, визначені ст.99 КАС України є процесуальними.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2015 року у справі № 600/742/15-а, 2-а/600/50/2015 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо нарахування і виплати пенсії відповідно до вимог ст.50,54,67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 15 січня 2015 року - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за період з 01 січня 2014 року по 14 січня 2015 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2016 року.