Справа № 808/3624/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3624/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2016 року

справа № 808/3624/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Богданенка І.Ю. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі № 808/3624/15 за адміністративним позовом Приватного малого підприємства "Фірма "Демаркет Б-ХХ" до Волинської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними рішень, стягнення надмірно сплачених платежів,

ВСТАНОВИВ:

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач - Волинська митниця Державної фіскальної служби України - та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання представники відповідачів не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги. Зазначив, що суд прийняв законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач та компанія BASF SE, Німеччина уклали договір №DEMARKET 2011 від 08.12.2010 (далі-договір) на поставку хімічних товарів.

Для здійснення митного оформлення товару 28.05.2015 позивачем засобами електронного зв’язку до Волинської митниці подано митну декларацію №205070001/2015/004701.

Разом з декларацією були подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару та обраний метод її визначення.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, митниця дійшла висновку, що документи, надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості. На думку митного органу, певні пункти основного контракту (п.9.2.1 та 9.2.2.) дають підстави вважати, що існуючий взаємозв’язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом вартість.

Декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано письмові пояснення та документи: прайс-лист, комерційну пропозицію та лист від виробника.

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким позовні вимоги було задоволено та скасовано оскаржені позивачем рішення, з огляду на наступне.

Митним кодексом України (ст. 53 МК України) передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Єдиною підставою для такого висновку у оскаржених рішеннях зазначено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозв’язок між продавцем та покупцем вплинув на заявлену декларантом вартість.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пунктах 9.2.1 та 9.2.2 договору №DEMARKET 2011 від 08.12.2010, на які посилається відповідач, сторонами визначено момент переходу права власності на придбаний товар та пов’язано його з моментом виконання покупцем своїх зобов’язань з оплати товару у повному обсязі, у тому числі в разі здійснення покупцем переробки такого товару.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені умови договору відповідають приписам чинного законодавства щодо договорів купівлі-продажу та є загально прийнятними. Зміст цих пунктів договору не свідчить про наявність взаємозв’язку між продавцем та покупцем, на чому наголошує митний орган.

Крім того, в матеріалах справи наявна додаткова угода №46 від 30.04.2015, в якій сторонами чітко було обумовлено кількість імпортованого товару, умови поставки товару, ціну на імпортований товар, при цьому будь-яких відомостей, які могли б давати підстави вважати про існування взаємозв’язку між продавцем і позивачем, угода не містить.

Наявний в матеріалах справи також і лист компанії BASF SE, який надавався митному органу під час процедури розмитнення, в якому контрагент позивача повідомляє, що компанія BASF SE здійснює комерційну діяльність в рамках купівлі-продажу з позивачем на загальних підставах, жодних додаткових платежів, роялті та інших виплат компанії не здійснюють.

Зауважень щодо змісту інших документів у митного органу не виникло.

Суд дійшов вірного висновку, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

Ненадання декларантом додатково запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування іншого методу визначення митної вартості.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом, згідно зі ст. 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної у митного органу, МД№205070001/2015/1219 від 09.04.2015, МД№ 205070001/2015/1862 від 20.04.2015р.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з поданих позивачем під час митного оформлення товару документів можливо було визначити митну вартість товару за ціною контракту (метод 1), а тому застосування резервного методу у даному випадку є безпідставним.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не було дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, у зв’язку з чим прийняті рішення, оскаржені позивачем, підлягали скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі № 808/3624/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2016р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: А.А. Щербак