Справа № 815/6303/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6303/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №004-15843-060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 004-15843-060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 004-15843- 060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 06 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір банківського вкладу № 004-15843-060215, відповідно до пункту 1.2 якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 3566 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому Договором грошові кошти в сумі 200000.00 гривень. 6 лютого 2015 року на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти у розмірі 200000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 9293424. Відповідно пункту 1.3 Договору датою повернення даного вкладу є 08 березня 2015 року. Відповідно до пунктів 1.7. вказаного Договору вклад виплачується вкладнику в разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1.3. цього Договору, або в інший термін дострокового припинення дії договору у випадках, передбачених цим Договором, шляхом видачі готівки з каси ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення за № 51, відповідно до якого з 03.03.2015 року у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

08 квітня 2015 року на офіційному сайті Фонду опубліковано повідомлення про прийняття Виконавчою дирекцією Фонду рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» яким тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

З липня 2015 року на офіційному сайті Фонду опубліковано повідомлення про здійснення виплат вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 25 березня 2015 року включно. З 06 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 25 березня 2015 року включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

29 липня 2015 року на офіційному сайті Фонду розміщене повідомлення про те, що Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів своїм рішенням від 27 липня 2015 року, погодила дії уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк» стосовно зняття тимчасового обмеження на здійснення операцій щодо виплати коштів вкладникам в межах гарантованої суми відшкодування Фондом за рахунками фізичних осіб (депозитними, поточними, в тому числі картковими). 03 серпня 2015 року було прийнято рішення № 147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 до 02 жовтня 2015 р. включно. З цього повідомлення вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 30 квітня 2015 року, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Тобто, фактично відповідачі сформували списки вкладників та почали виплати за договорами банківського рахунку, строк дії яких закінчився.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду із заявою про включення до реєстру вкладників у ПАТ «Дельта Банк» та отримання коштів вкладу в межах гарантованої суми. Листом № 8821/1271 від 23.09.2015 року тимчасова адміністрація повідомила позивача про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 004-15843-060215 від 06.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, згідно пункту сьомого частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не навівши при цьому конкретних підстав нікчемності договору.

По цей час попри вимогу позивачки вклад не був повернутий банком чи виплачений за рахунок коштів Фонду гарантування вкладу, що і зумовлює необхідність звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, рішенням про визнання в односторонньому порядку договору банківського вкладу за № 004-15843-060215 нікчемним позивачку фактично позбавлено права на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Такі дії відповідачів позивачка вважала протиправними, оскільки за весь період її договірних відносин з ПАТ "Дельта Банк", вона, як вкладник, не мала жодних переваг по відношенню до інших вкладників чи кредиторів банку, також вона не укладала будь-яких договорів з банком про здійснення платежу чи передачі майна, а тому посилання відповідачів на п. 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на підставі якої визнано вищевказаний договір банківського вкладу нікчемним, є безпідставним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушенням норм матеріального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 6 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ Дельта Банк укладений договір банківського вкладу №004-15843-060215 (Депозит Delta Premier (з поповненням) ), відповідно до якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 3566, та приймає від Вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти в сумі 200000,00 гривень строком до 08.03.2015 року з нарахуванням 13% річних.

Депозитний рахунок, відкритий за договором банківського вкладу №004-15843-060215, був поповнений на 200000 грн. 06.02.2015 року шляхом переказу коштів з рахунку ОСОБА_4 в ПАТ «Дельта Банк», про що свідчить платіжне доручення №9293424 від 06.02.2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» призначено ОСОБА_2.

ОСОБА_5 виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПAT «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

ОСОБА_5 виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На підставі Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк»» № 408 визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб AT «Дельта Банк», наданих в порядку, передбаченому п. 6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону. Встановити строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського вкладу до 31 серпня 2015 року.

ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Дельта Банк» з питання повернення свого вкладу, проте листом від 06.08.2015р. №05-3057829 їй було повідомлено, що у звязку із триваючою процедурою тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на її імя в ОСОБА_3.

Наказом №691 від 07.08.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT «Дельта Банк» та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT «Дельта Банк», у звязку з прийняттям Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року про погодження зняття тимчасового обмеження щодо виплати коштів вкладникам за деякими категоріями операцій, а також в звязку з прийняттям рішення Виконавчої дирекції Фонду № 147 від 03 серпня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у AT «ДЕЛЬТА БАНК» до 02 жовтня 2015 р. включно, визначено продовжити строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT «Дельта Банк» до 01.10.2015 року. Продовжити строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT «Дельта Банк» правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, до 01.10.2015 року.

Постановою правління НБУ №664 від 02.10.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про ліквідацію ПАТ Дельта Банк. Процедура ліквідації розпочата 5 жовтня 2015 року, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Дельта Банк призначено ОСОБА_2 строком на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Пунктом 1 Протоколу засідання Комісії затверджено результати перевірки, а пунктом 6 Протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації видати відповідний наказ щодо виявлення правочинів, які є нікчемними згідно із п.7 ч.3 ст.38 Закону, та щодо застосування наслідків нікчемності.

16.09.2015 року у звязку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк» нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та фізичними особами - клієнтами ОСОБА_3 після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №813 «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу.

З ОСОБА_6 договорів Додаток 1 до Наказу №813 від 16.09.2015р. вбачається, що договір №004-15843-060215 від 06.02.2015р., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», входить до ОСОБА_6 договорів, щодо яких Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення про застосування наслідків нікчемності правочину.

Листом №8821/1271 від 23.09.2015 року ПАТ Дельта Банк повідомив позивачку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №004-15843-060215 від 06.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ Дельта Банк, з посиланням на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (повідомлення про нікчемність правочину).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції виходив із такого.

З витягу протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року (витяг з протоколу від 15.09.2015 року) вбачається, що за результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та фізичними особами - клієнтами ОСОБА_3 після 16.01.2015 року включно. Так, дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в ПAT «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни ПAT «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації AT «Дельта Банк» та реалізації його майна. З огляду на це, вказані фізичні особи - платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. При цьому, клієнти - ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами ОСОБА_3 за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків.

При цьому зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в ОСОБА_3, які були здійсненні в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» (далі - «Постанова»).

Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення ПAT «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, ОСОБА_3 було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

При цьому, як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів ОСОБА_3 було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги ОСОБА_3 кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

Тобто, за таких умов, укладання між ОСОБА_3 та фізичними особами після 16.01.2014 року договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами ОСОБА_3, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання ОСОБА_3 кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами.

При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Більш того, переважна більшість укладених Договорів банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або готівкою через касу ОСОБА_3. Більш того, відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (далі - Правила), затверджених ОСОБА_5 директорів ПAT «Дельта Банк» Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил, що є публічними.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови Договору банківського вкладу №004-15843-060215 від 06.02.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та позивачем після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами ОСОБА_3, надають кредитору - фізичній особі переваги перед іншими кредиторами, а позивачем не надано доказів про внесення ОСОБА_1 особисто вкладу на відкритий на її імя депозитний рахунок, а кошти у сумі 200000,00 грн. надійшли на вищевказаний рахунок від ОСОБА_4, тобто від третьої особи, чим було порушено п.1.8. умов Договору, п.5.11 Правил №14.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що дії відповідачів є правомірними.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із частинами першої, другою статті 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За змістом ч.1 ст.35 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня спеціаліст) та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

За приписами частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" з метою забезпечення прав Фонду уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

При цьому, у ст. 37 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб закріплено повноваження уповноваженої особи Фонду, відповідно яких уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною третьою статті 38 Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено у статті 228 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України).

За змістом частини першої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, на незаконне заволодіння ним.

При цьому статтею 228 ЦК України встановлено два окремих види недійсності правочинів: ті, що порушують публічний порядок і є нікчемними, і ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними, - недійсність їх прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність в судовому порядку на підставах, установлених законом (частина третя ст. 215 ЦК).

Таким чином, застосування наслідків недійсного правочину, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК, мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється судом.

Аналогічну правову позицію вислови Верховний суд України у постанові від 18.11.2014 року, справа 21-422а14, номер судового рішення в ЄДРСРУ 41735920

Отже, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних та одночасного застосування відповідних наслідків лише до тих правочинів, які порушують публічний порядок, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов'язком встановити обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Як вбачається із матеріалів справи фактичною підставою для визнання відповідачем правочину (договору банківського вкладу) нікчемним згідно п.7 ч.3 статті 38 Закону стали порушення сторонами приписів Постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/ВТ, приписів п.п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням ради директорів ПАТ «Дельта Банк» №14 від 20.03.2013 року із змінами та доповненнями від 06.08.2014 року та порушення п.1.8 умов Договору.

Вирішуючи спірне питання колегія суддів виходить із такого.

Постанова Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/ВТ є актом індивідуальної дії у розумінні приписів ст. 56 Закону України №679-ХІV «Про національний банк України». Вказана постанова неопублікована в жодному загальнодоступному джерелі інформації.

Отже, за своєю суттю він не може регулювати дії та поведінку позивача, а встановлення відповідачем факту доведення положень вказаної Постанови до керівників установ АТ «Дельта Банк» - однієї із сторін оспорюваного правочину лише 15.01.2015 року, після якої укладення відповідних договорів вважається доведеною обставина надання переваги ОСОБА_3 кредитору не ґрунтується на законі.

З приводу порушення приписів п.п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та пункту 1.8 умов Договору колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, погодившись із висновками відповідача, виходив із того, що вказана норма забороняє зарахування на вкладний(депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи.

Проте зазначена норма не містить абсолютну заборону, вона передбачає альтернативні випадки правомірності такого зарахування третьою особою у випадках, передбачених нормами діючого законодавства України.

Так, відповідно до частини 1 ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

За приписами частини 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, чинним законодавством прямо передбачено такий спосіб зарахування на вкладний(депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи.

Договір банківського вкладу у відповідності до ст.1059 ЦК України є публічним договором, умови укладення та виконання якого виконуються на принципах диспозитивності, тобто право учасникiв договору дiяти на свiй розсуд при його укладенні та виконанні шляхом розширення повноважень сторін при укладенні договорів щодо можливості врегулювання своїх відносини за власним розсудом, в тому числі допускаючи відступ від положень актів цивільного законодавства України, за виключеннями, чітко встановленими в абз.2 ч.3 статті 6 ЦК України, відповідно до яких сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Правову оцінку спірного правочину на предмет укладення його з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК, суд не надає, з огляду на те, що такі наслідки мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється виключно судом.

Вказане свідчить про не доведеність відповідачем підстав для кваліфікації спірного правочину, як такого, що порушує публічний порядок і є нікчемними.

Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У даному випадку у зв'язку із протилежним твердженням вкладника про дійсність угоди внаслідок внесення вкладу цей висновок не є таким, що відповідає закону.

Таким чином, за обставин не встановлення передбачених Законом підстав визнання правочину нікчемним, висновок про нікчемність укладених правочинів та застосування відповідних наслідків є протиправним.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що за таких обставин уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 не доведено наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону.

Відповідно до ч.1,5 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним ОСОБА_3 України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст.36 цього Закону.

Водночас судом встановлено, що на виконання п.п.1.1-1.4 п.1 Наказу №813 та згідно із доданими до заперечень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Витягів з додатків 2,3 до Наказу №813 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб застосовані наслідки нікчемності та здійснено бухгалтерську проводку по поверненню коштів з депозитного рахунку ОСОБА_1 на суму 200000грн. на рахунок ОСОБА_4 за платіжним дорученням №9293424 від 06.02.2015р, яка 06.02.2015р. здійснила перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1

Вказана дія не впливає на ґрунтовність позовних вимог та обраний позивачем спосіб захисту, оскільки перерахування коштів Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснено внаслідок дій по визнанню нікчемності правочину, які, у свою чергу, визнанні протиправними.

В той же час колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, При цьому суду не надано доказів що Фонд на час вирішення справи порушив права та інтереси позивача, а зобов'язання Уповноваженої особи включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є безумовною підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за відсутністю при цьому у Фонду альтернативної поведінки.

Окрім того, у суду немає відомостей, що Фонд безпосередньо відмовляв позивачу щодо включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів.

За таких обставин адміністративний позов у цій частині позовних вимог є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи у відповідній частині позовних вимог порушені норми матеріального права, а тому, керуючись ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції в цій частині позовних вимог, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 815/6303/15 скасувати, ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса місця проживання: 65000, м. Одеса, вул. Грецька, б. 1а, кв.71) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №004-15843-060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: 65000, м. Одеса, вул. Грецька, б. 1а, кв.71,) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 004-15843-060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ДЕЛЬТА БАНК ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса місця проживання: 65000, м. Одеса, вул. Грецька, б. 1а, кв.71) як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року № 004-15843- 060215, укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду 09 лютого 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин