Справа № 814/926/15
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 р. Справа № 814/926/15

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв до Дочірнього підприємства "Нептун-Сервіс" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаєві звернулося з адміністративним позовом про стягнення з ДП "Нептун-Сервіс" заборгованості в сумі 1083,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач не сплатив страхові внески, самостійно визначені ним.

За наслідками розгляду адміністративного позову Миколаївським окружним адміністративним судом від 20 квітня 2015 року прийнято постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку що сума, яку просить стягнути позивач, не є недоїмкою або пенею, а є сумою заборгованості зі сплати внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для її стягнення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач має заборгованість в сумі 1083,46 грн., ненадходження коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України перешкоджає своєчасному фінансуванню витрат матеріальної шкоди потерпілим, а також реалізації державної політики у сфері страхування від нещасних випадків на виробництві, що, в свою чергу, порушує інтереси держави.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на зясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2010 р., заборгованість ДП "Нептун-Сервіс" зі сплати страхових внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, складає 1083,46 грн.

З огляду на те, що вищевказана заборгованість ДП "Нептун-Сервіс" у розмірі 1083,46 грн. не сплачена, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про стягнення даної суми.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов до висновку, що сума, яку просить стягнути позивач, не є недоїмкою або пенею, а є сумою заборгованості зі сплати внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для її стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Згідно п.7 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_1 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим ОСОБА_1.

Згідно ст.ст.16, 18 ОСОБА_1 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення.

Відповідно до ст.45, 46 вищезазначеного ОСОБА_1 роботодавець як страхувальник зобов'язаний, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. В свою чергу, Фонд соціального страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Відповідно до п.4.12 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року №36 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), страхові внески сплачуються, зокрема, страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

При цьому, у разі нестачі коштів на поточному рахунку платника на виплату заробітної плати та сплату страхових внесків у повному обсязі, отримання платником коштів на оплату праці і перерахування страхових внесків до Фонду здійснюється у пропорційних сумах (п.4.14 вищенаведеної Інструкції).

Про те, що днем виникнення у страхувальника обов'язку по сплаті страхових внесків є день одержання коштів на оплату праці, свідчить і порядок нарахування пені, визначений у пункті 5.2 Інструкції, що розпочинається з наступного дня після одержання заробітної плати (з дня виникнення недоїмки). В свою чергу, згідно п.5.1 вищенаведеної Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені.

Як встановлено судом на підставі відомостей, наведених у поданій відповідачем розрахунковій відомості за 2010 р., сума, заявлена позивачем до стягнення є сумою заборгованості зі сплати внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати. Вказана сума не є недоїмкою та пенею, про що зазначено у звіті, відомості щодо чого не спростовуються і позивачем.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), сума, яку просить стягнути позивач, складається із суми внесків, які не сплачені у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, натомість, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем ОСОБА_1 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та настання строку виконання зобов'язань, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст.195,196,198,200,206,254 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин