Справа № 804/8186/15
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Київ К/800/42756/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - ГУ МВС) України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати (з дати видання) наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 16 грудня 2014 року №490 о/с, яким його було звільнено зі служби з органів внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; зобов'язати ГУ МВС України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_4 на посаді старшого дільничного інспектора Марганецького міського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області з дати звільнення та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16 грудня 2014 року до дати ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом; стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_4 компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано, а адміністративний позов залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Вважає, що перебіг строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення позивача на посаді починається з моменту отримання 01 липня 2015 року ОСОБА_4 наказу про звільнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Марганецького міського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 16 грудня 2014 року № 490 о/с майора міліції ОСОБА_4, старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Марганецького міського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач 06 липня 2015 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а наведені причини його пропуску не є поважними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В пункті 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року №2 зазначено, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби -у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Так, згідно частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечувалось позивачем, трудову книжку позивач отримав 22 грудня 2014 року, а тому був обізнаний про своє звільнення саме з цієї дати, однак до суду з позовом звернувся лише 06 липня 2015 року.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з даним позовом, поважних причин його пропуску та підстав для поновлення судом не встановлено.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення постановлене з додержанням норм процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало