Справа № 826/14991/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 грудня 2015 року 09 год. 50 хв. № 826/14991/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" (далі - позивач) до Державної фінансової інспекції України (далі - відповідач, Держфінінспекція України) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо встановлення нанесення позивачу матеріальної шкоди (збитків) у загальному розмірі 2002668,81 грн.;

- визнання протиправною та скасування п. 2 вимоги відповідача, оформленої листом №04-14/548 від 24 квітня 2015 року "Щодо усунення порушень законодавства" у наступній редакції: щодо стягнення з відповідальних осіб у встановленому законодавством порядку завданої Інституту матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 16566,10 грн., 19557,35 грн., 16701,36 грн., 9128,42 грн., 569479,71 грн., 874992,23 грн.; щодо проведення претензійно-позовної роботи з особами, які допустили порушення, щодо стягнення з них матеріальної шкоди у розмірі 496243,64 грн., завданої Інституту внаслідок втрати боржників у зобов'язаннях (далі - оскаржувана вимога).

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки дії та висновки відповідача, які стали підставою для винесення вказаних вимог, є протиправними.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до судового розгляду колегією суддів.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю, а представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

У відповідне судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи він повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2.7 плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на І квартал 2015 року та відповідно до направлень на проведення ревізії, виданих заступником Голови Держфінінспекції України Дибою М.І., від 12.01.2015 р. №№16. 15, 19, 17, 18 начальником відділу Винник Т.А., начальником відділу Бажаном Ю.В., головним державним фінансовим інспектором Дяченко Л.М., головним державним фінансовим інспектором Волощук В.В., провідним державним фінансовим інспектором Дзюбою P.M. та від 27.01.2015 р. №7 заступником начальника відділу Кудимом О.В. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" (далі - Інститут ДУ "ННДІПБОП") за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р.

За результатами зазначеної ревізії Держфінінспекцією України складено акт №04-22/1 від 20.03.2015 р. ревізії фінансово-господарської діяльності державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р. (далі - акт ревізії).

Державною установою "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" на адресу Держфінінспекції листом №01/2-143 від 20.03.2015 р. направлено заперечення на акт ревізії.

Листом від 22.04.2015 р. №04-14/535 Держфінінспекція України надала висновок на зауваження (заперечення) до акта ревізії, яким заперечення в цілому не прийнято.

Лише частково прийнято заперечення в частині виключення з акта ревізії висновку щодо недоотримання Інститутом коштів у вигляді несплаченого ПП "ДІСС 7" штрафу в сумі 15863,16 грн.

Державна фінансова інспекція України 12.05.2015 р. (вх.115) звернулась до державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" з вимогою №04-14/548 від 24.04.2015 р. "Щодо усунення порушень законодавства" (далі - вимога).

У зазначеній вимозі зазначалось, що Державною фінансовою інспекцією України на виконання п. 2.7 плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції на І-й квартал 2015 року, затвердженого наказом Держфінінспекції України від 10.11.2014 р. №357, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 20.03.2015 р. №04-22/1.

Ревізією встановлено порушення фінансової дисципліни, що призвели до збитків на загальну суму 2069893,23 грн. Під час ревізії порушення усунуто частково на суму 12766,40 грн. (у т.ч. територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві - 12683,19 грн., Міжнародною академією безпеки життєдіяльності - 83,21 грн.) шляхом перерахування коштів на рахунок Інституту.

З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення надалі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", пп. 15 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. №310, п.п. 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Уряду від 20.04.2006 р. №550, Держфінінспекція вимагає:

- опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку;

- розглянути питання про притягнення відповідальних за зазначені порушення працівників Інституту до встановленої законом відповідальності.

Для усунення зазначених порушень законодавства, що призвели до матеріальної шкоди (збитків) пропонується: стягнути з відповідальних осіб у встановленому законодавством порядку завдану Інституту матеріальну шкоду (збитки), забезпечити повернення коштів на суму проведення Інститутом покриття витрат ДП "Головний навчально-методичний центр Держгірпромнагляду України" за рахунок коштів спеціального фонду Інституту, провести претензійно-позовну роботу з особами, які допустили порушення, щодо стягнення з них матеріальної шкоди, завданої Інституту внаслідок втрати боржників у зобов'язаннях.

Вважаючи дії та висновки відповідача, які стали підставою для винесення вказаних вимог протиправними, Інститут звернувся до суду з даним позовом.

Суд не погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, як з'ясовано судом у ході розгляду справи та не заперечується сторонами, за наслідками проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, відповідачем зроблено висновок про порушення Інститутом норм фінансового законодавства, що призвели до спричинення фінансових збитків.

Згідно з Положенням, Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та запропоновано позивачу здійснити дії спрямовані на стягнення збитків, забезпечити повернення коштів та провести претензійно-позовну діяльність.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014 р., 13.05.2014 р., 20.05.2014 р., 24.03.2015 р. (справи №№21-40а14, 21-89а14, 21-93а14, 21-100а15 відповідно).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням викладеного, під час розгляду справи суд не надає оцінки законності вимоги та висновкам відповідача про розмір збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці" до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Суд зазначає, що позов не підлягає залишенню без розгляду, оскільки передбачений нормами КАС України строк звернення до суду з позовом, як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачем пропущено з поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову державної установи "Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці".

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда