Справа № 826/12101/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовом

Приватного підприємства «Новотехніка ХХ»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління головного управління Державної фінансової служби у м.Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Новотехніка ХХ» (далі – позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління головного управління Державної фінансової служби у м.Києві (далі – відповідач). В позовній заяві позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих ПП «НОВОТЕХНІКА XX» звітної нової податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року від 16.09.2014 року, звітної податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, звітного розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, реєстру виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2014 року, звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.09.2014 року, звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року від 16.09.2014 року, звітної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року від 16.09.2014 року, звітної податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року від 16.09.2014 року.

2. Вважати прийнятими та зареєстрованими звітну нову податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року від 16.09.2014 року, звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, звітний розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за квітень 2014 року від 16.09.2014 року, реєстру виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2014 року, звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.09.2014 року, звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року від 16.09.2014 року, звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року від 16.09.2014 року, звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року від 16.09.2014 року днем їх фактичного отримання ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем, без достатніх підстав не було прийнято надіслані позивачем декларації.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, просив розглядати справу в письмовому провадженні.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Зокрема, відповідач вказує на невідповідність вимогам Закону поданої звітності та розірвання договору на визнання електронного підпису та прийняття звітності засобами електронного зв’язку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Засобами електронного зв’язку 16.09.2014р позивачем було передано податкові декларації з податку на додану вартість за : березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2014 року, розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації на додану вартість за квітень 2014 року, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за квітень 2014 року, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2014 року.

Позивачем було отримано квитанції №1 з зазначенням про те, що документ не прийнято, та повідомлення про виявлення помилки - «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, оскільки можливо відсутній договір з МДЗУ.»

Згідно з п. 1 р. III Інструкції податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Відповідно до п. 1 р. II Інструкції платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу криптографічного захисту інформації (далі - КЗІ), керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до п. 2 р. II Інструкції для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Враховуючи вищевикладене, платник податку (в тому числі, який належить до великих, середніх або малих підприємств) може подати податкову накладну та/або розрахунок коригування контролюючим органам в електронній формі виключно засобами телекомунікаційного зв'язку, за умови, що з контролюючим органом укладено договір про визнання електронних документів, а також проведено обмін посиленими сертифікатами відкритих ключів, сформованими акредитованим центром сертифікації ключів.

Натомість позивачем не надано будь – яких доказів існування чинного договору про прийняття звітності відповідачем, оскарження дій відповідача з розірвання договору тощо.

Суд вважає, що укладання з територіальним органом Міндоходів договору про визнання електронних документів надає платнику податків можливість, а не зобов’язує його подавати до контролюючого органу податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів існування договору про прийняття звітності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук