Справа № 810/2367/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"03" лютого 2016 р. м. Київ К/800/37959/15

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді - Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Крапивки Л.А., представників: позивача Волощука О.М., відповідача Гончаренко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку справу за адміністративним позовом представника обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» (далі - ОК «СТ «Стадне») до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в м. Києві (далі - Інспекція) про визнання протиправною відмови у наданні інформації на запит, зобов'язання надати запитувану інформацію за касаційною скаргою представника позивача на судові рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року представник ОК «СТ «Стадне» звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії начальника Інспекції Гриценка М.П. щодо відмови у наданні інформації на запит від 21 травня 2015 року про надання копії акта про виконання припису, внесеного стосовно ОК «СК «Вікторія», по виявлених порушеннях у сфері постачання електричної енергії, копії рішень та інших документів, за результатами розгляду яких Інспекцією знято припис з контролю;

зобов'язати відповідача надати копію акта про виконання припису від 2 липня 2014 року, внесеного відносно ОК «СК «Вікторія», щодо виявлених порушень у сфері постачання електричної енергії, копії рішень та інших документів, за результатами розгляду яких Інспекцією знято припис з контролю.

Посилався на те, що відповідач не мав правових підстав до обмеження їх на отримання публічної інформації щодо надання акта про виконання припису, оскільки це прямо заборонено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просять попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що суб'єкт господарювання не має права обмежувати доступ до актів та рішень контролюючого органу про виявлені правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в касаційній скарзі підтримав, представник відповідача вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій законними.

Вислухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи зі змісту зазначеної норми та положень, викладених у пункті 9 частини першої статті 3, частині третій статті 50, частині другій статті 162 КАС України, відповідачами в адміністративному судочинстві можуть виступати не лише органи державної влади та місцевого самоврядування, а й їхні посадові і службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, якщо саме їх рішенням, діями чи бездіяльністю порушені права, свободи або інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначено у Законі України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI). Згідно із частиною першою статті 24 цього Закону відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

1) ненадання відповіді на запит;

2) ненадання інформації на запит;

3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію;

4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону;

5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації;

6) несвоєчасне надання інформації;

7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом;

8) нездійснення реєстрації документів;

9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Звертаючись до суду, представник позивача просив визнати протиправними саме дії начальника Інспекції, тобто посадовою особи, яка, на його думку, безпідставно відмовила у задоволенні запиту на інформацію.

Не дивлячись на зазначені обставини та норми процесуального права, суд першої інстанції не вирішив питання про заміну неналежної сторони у порядку, передбаченому статтею 52 КАС України.

Окрім того, в порушення вимог статті 53 КАС України, суд не залучив в якості третьої особи обслуговуючий кооператив «СТ Вікторія», хоча рішення у справі може вплинути на їх права щодо отриманої інформації, адже позивач просив надати інформацію, в тому числі, на виконання припису, внесеного вказаного кооперативу на приведення енергопостачання садівничих будинків у відповідність до узгодженої проектно-технічної документації.

Недотримання норм процесуального права призвело до неналежного з'ясування обставин справи та не врахування норм матеріального права.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 22 травня 2015 року ОК «СК «Стадне» звернулося до Інспекції із запитом про доступ до публічної інформації, в якому просила надати:

копію акту про виконання припису від 2 липня 2014 року, внесеного ОК «СК «Вікторія» щодо виявлених порушень у сфері постачання електричної енергії;

копію рішення та всіх інших документів, за результатами яких припис знято з розгляду;

копію проектної документації ОК «СК «Вікторія» та інформацію про її погодження або затвердження у встановленому законодавством порядку.

Листом від 28 травня 2015 року Інспекція повідомила, що запитувану інформацію надати немає можливості. При цьому відповідач послався на статтю 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідно до якої органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що запитувані документи містять інформацію, що не є публічною.

Проте суд першої інстанції не звернув увагу на положення статті 1 Закону № 2939-VІ., згідно якої публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Позивач просив надати копію акту про виконання припису від 02.07.2014 року, внесеного ОК «СК «Вікторія» щодо виявлених порушень у сфері постачання електричної енергії та копії рішень та всіх інших документів, за результатами розгляду яких припис знято з контролю. Суд належним чином не з'ясував, в тому полягає конфіденційність такої інформації.

Згідно із статтею 6 Закону № 2939-VІ до публічної інформації з обмеженим доступом відноситься:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (частина п'ята статті 6 Закону № 2939-VI).

Обмеження щодо наведеної інформації може бути застосовано у випадку встановленому частиною другою статті 6 Закону № 2939-VІ і лише з мотивів виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя попередження шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Представником відповідача не наведені обставини та не надано доказів, які б свідчили, що акт про виконання припису від 02.07.2014 року, внесеного відносно ОК «СТ «Вікторія» на приведення електропостачання садівничих будинків СК «СТ «Вікторія-Плюс» щодо виявлених порушень у сфері постачання електричної енергії та копії рішень і всіх документів, за результатами розгляду яких Інспекцією припис знято з контролю, можуть вплинути на репутацію або права інших людей, буде розголошено інформацію, одержану конфіденційно.

Апеляційний суд порушення, допущені судом першої інстанції, не виправив, фактичні обставини, які мають суттєве значення, не встановив, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не перевірив, тому попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» задовольнити частково.

Скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

О.Ф. Ситников

І.В. Штульман