Справа № 821/3103/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3103/15-а

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

представника Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області ОСОБА_1

представника приватного акціонерного товариства «Туристична компанія «Визит Центр» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Туристична компанія «Визит Центр» до Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області про визнання протиправною бездіяльності та про зобовязання вчинити певні дії,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Генічеська районна державна адміністрація, фінансове управління Генічеської районної державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В:

Поданий до суду першої інстанції у вересні 2015 року позов приватного акціонерного товариства «Туристична компанія «Визит Центр» (надалі ПАТ «Туристична компанія «Визит Центр») до Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області (надалі УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області) складається з наступних вимог:

- визнання бездіяльності протиправною у зв'язку з невиконанням наказу господарського суду Херсонської області №923/1095/14 від 29 жовтня 2014 року;

- зобов'язання вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (надалі Порядок), спрямовані на виконання наказу господарського суду Херсонської області №923/1095/14 від 29 жовтня 2014 року, в тому числі, але не виключно, списати 389 032,63 грн. в безспірному порядку з: рахунку спеціального фонду районного бюджету Генічеського району, який відкритий по коду класифікації доходів бюджету 5011000 «Цільові фонди, утворені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування та місцевими органами виконавчої влади»; рахунку районного бюджету Генічеського району за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

В обґрунтування позову, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, зазначено про обовязок державних органів виконувати судові рішення, а також на те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області щодо невиконання наказу господарського суду Херсонської області №923/1095/14 від 29 жовтня 2014 року.

Зобов'язав УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, спрямовані на виконання наказу господарського суду Херсонської області №923/1095/14 від 29 жовтня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянта у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивача проти апеляції заперечив, рішення суду вважав законним та обґрунтованим.

Представники третіх осіб до суду апеляційної інстанції не з'явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що господарським судом Херсонської області 29 жовтня 2014 року видано наказ №923/1095/14 про стягнення з районного бюджету Генічеського району Херсонської області на користь ПАТ «Туристична компанія «Визит Центр» 400 000,00 грн., які було надмірно сплачено відповідно до Договору набуття права на оренду земельної ділянки від 19 лютого 2007 року за платіжним дорученням №8 від 01 березня 2007 року на рахунок цільового фонду спеціального фонду районного бюджету №0112 код доходу 50110000, УДК Херсонської області, МФО 852010, ОКПО 24103822, код отримувача 02316612 (а.с.11-12).

13 листопада 2014 року позивач направив на адресу УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області заяву про виконання зазначеного наказу, яка 24 листопада 2014 року отримана відповідачем.

25 листопада 2014 року УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області листом «Щодо виконання судового рішення» повідомило Генічеську районну державну адміністрацію про безспірне списання коштів районного бюджету та просило до 17 грудня 2014 року надати інформацію про підтвердження зарахування коштів до районного бюджету та залишку неповернутих стягувачу коштів.

При цьому УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області зазначило, що відсутність коштів на рахунку спеціального фонду районного бюджету, на якій були зараховані кошти підприємства, дає йому право, відповідно до п.20 Порядку здійснити безспірне списання коштів з рахунка на якому обліковуються кошти за кодом доходів бюджету «Інші надходження».

Фінансове управління Генічеської РДА у відповідь повідомило, що залишок коштів цільового фонду спеціального фонду районного бюджету по доходному коду 50110000 «Цільові фонди, утворені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місяцевого самоврядування та місцевими органами виконавчої влади» становить 4 500,34 грн.

Упродовж грудня 2014 року УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області неодноразово зверталося до Генічеської РДА з проханням перерахувати кошти на відповідний рахунок для виконання рішення суду.

24 грудня 2014 року Генічеська РДА повідомила, що станом на 23 грудня 2014 року на рахунок районного бюджету за кодом доходів бюджету «Інші надходження» надійшло 54 122,55 грн., що не є достатнім для виконання виконавчого документа.

У цьому повідомленні також було зазначено, що склалася непроста фінансова ситуація з виплатою заробітної плати працівникам бюджетної сфери, оплатою комунальних послуг та енергоносіїв, інших захищених статей бюджету, а тому відволікання коштів районного бюджету в такій сумі (400 000,00 грн.) призведе до несвоєчасної виплати заробітної плати і, як слідство, до утворення кредиторської заборгованості на кінець року, що є не припустимим (а.с.46).

Після отримання даного листа, переписка між УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області та Генічеської РДА припинилася.

07 липня 2015 року відповідач отримав від позивача листа з проханням надати розяснення щодо причин не виконання рішення суду.

Отримана заява, стала підставою для поновлення відповідачем дій спрямованих на виконання судового рішення, доказом чого є лист від 08 липня 2015 року на адресу Генічеської РДА «Щодо надання підкріплення», яким повідомлено про необхідність перерахування фінансовим управлінням коштів на відповідний рахунок (а.с.48).

Поряд з цим, УДКСУ на адресу голови Генічеської РДА та голови районної ради направлено листа «Про виконання судового рішення» від 09 липня 2015 року №01-24/04/625, яким просило сприяти в наданні фінансовому управлінню підкріплення для виконання судового рішення в сумі 389 032,63 грн. (а.с.49-50).

Генічеська РДА у відповідь повідомила, що склалася непроста фінансова ситуація з виплатою заробітної плати працівникам бюджетної сфери, оплатою комунальних послуг та енергоносіїв, інших захищених статей бюджету, а тому відволікання коштів районного бюджету в такій сумі (389 тис. грн.) призведе до несвоєчасної виплати заробітної плати і, як слідство, до утворення кредиторської заборгованості на кінець року, що є не припустимим (а.с.51).

На чергову пропозицію УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області щодо самостійного списання коштів в сумі 5 620,34 грн., які знаходяться на рахунку районного бюджету №0112 (Цільовий фонд), фінансове управління Генічеської РДА повідомило, що таке списання суперечить чинному законодавству (а.с.53).

30 липня 2015 року УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області листом повідомило позивача про те, що виконання рішення господарського суду Херсонської області буде відбуватися шляхом перерахування коштів лише по мірі їх зарахування на рахунок ККДБ 24060300 «Інші надходження».

За період перебування спірного наказу на виконання в УДКСУ, тобто з 24 грудня 2014 року і на момент розгляду справи в суді, позивачу перераховано 10 967,37 грн., заборгованість становить 389 032,63 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, спираючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії» виходив із того, що право доступу до суду, встановлене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні.

Отже, державний орган влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про повернення боргу. Зрозуміло, що за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 права.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає законними та обґрунтованими доводи суду першої інстанції, викладені в судовому рішенні, виходячи з наступного.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Абзацом 2 підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» і пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку).

Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів (п.19 Порядку).

Пункт 20 зазначеного Порядку встановлює: якщо законом відповідний вид надходжень у поточному бюджетному періоді не передбачений, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється з рахунка, на якому обліковуються кошти за кодом доходів бюджету «Інші надходження».

Апелянт, спростовуючи висновки суду першої інстанції щодо допущеної ним бездіяльності, стверджує про виконання ним пункту 18 Порядку, а саме про повідомлення протягом п'яти робочих днів після надходження виконавчого документа Генічеської РДА, що контролює справляння надходжень бюджету, про надходження зазначеного виконавчого документа.

До того ж він звертався до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за інформацією про підтвердження зарахування коштів до державного та місцевих бюджетів або встановлення залишку неповернутих з державного та місцевих бюджетів коштів чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо та визначає строк її подання, який становить не більш як 15 робочих днів.

Колегія суддів не заперечує проти того, що відповідач неодноразово звертався до Генічеської РДА з прохання виконати рішення суду, але жодних дієвих заходів даним субєктом владних повноважень вжито не було.

Як правильно зазначив суд першої інстанції відповідач за період з січня по червень 2015 року не вживав заходів для виконання виконавчого документа позивача.

Посилання апелянта на те, що за цей період було здійснено часткове перерахування коштів на суму 10 967,37 грн. не може бути підставою для висновку про відсутність з його боку бездіяльності, тому що відповідно до виписок з рахунків по коду кваліфікації доходів бюджету «Цільові фонди», «Інші надходження» вбачається надходження грошових коштів у невеликих розмірах, але зазначені кошти не були перераховані на рахунок позивача (а.с.100-103).

На цьому також наголошує позивач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу.

Пункт 21 Порядку зобов'язує органи Казначейства у випадку якщо встановлений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету обсяг коштів, що підлягає безспірному списанню, перевищує обсяг коштів, зарахованих до державного та місцевих бюджетів, подавати протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Проте, УДКСУ у Генічеському районі Херсонської області не було ініційовано внесення пропозицій щодо внесення змін до районного бюджету.

Отже, ДКСУ у Генічеському районі Херсонської області не використало наданих йому законодавством повноважень та не виконало покладений на нього обовязок щодо виконання рішення суду.

Викладене дає підстави вважати, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Туристична компанія «Визит Центр» до Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області про визнання протиправною бездіяльності та про зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області судовий збір у розмірі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський р-н./ 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, рахунок отримувача 1008, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова