Справа № 2-а-4759/11/1470
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4759/11/1470

Категорія:11.5Головуючий в 1 інстанції: Мавродієва М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом прокурора Снігурівського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання відновити виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011р. прокурор Снігурівського району Миколаївської області звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови №13238613 від 26.06.2009р. про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-а-339/08, зобов'язання відновити виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що не перевіривши факту повного виконання рішення суду про стягнення з УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області на користь ОСОБА_1 недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни, державним виконавцем на підставі довідки Пенсійного фонду винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що у відповідача були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду виконано не в повному обсязі, а чинним законодавством покладено на державну виконавчу службу обовязок закінчити виконавче провадження тільки у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Представник підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області проти позову заперечив, вважаючи його необґрунтованим. Зокрема, вказав, що у державного виконавця немає повноважень перевіряти правильність нарахування та виплати Пенсійним фондом підвищення до пенсії, а тому при отриманні від УПФУ у Снігурівському районі Миколаївської області повідомлення про виконання постанови та довідку про нарахування та виплату коштів ОСОБА_1, відповідач правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. В задоволенні підрозділу представник примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області позову просив відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.07.2011р. позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов прокурора Снігурівського району Миколаївської області залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що до компетенції державного виконавця не віднесено визначення розміру суми перерахунку або перевірки перерахунку пенсій або надбавки до них.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2009р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Снігурівського районного суду Миколаївської області №2-а-339/08 від 10.03.2009р. про зобовязання УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області провести нарахування та виплату додаткової соціальної гарантії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»ОСОБА_1 з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., а також з 22.05.2008р. по 31.08.2008р. Надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення.

Листом від 22.06.2009р. №4882/06 УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області повідомлено відповідача про виконання ним виконавчого листа щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

На підставі вказаного листа 26.06.2009р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи позов та скасовуючи вказану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про виконання ним усіх передбачених законом заходів для здійснення виконавчого провадження по виконанню рішення суду. Колегія суддів погоджується з таким висновком Миколаївського окружного адміністративного суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обовязковість рішень суду.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ця відповідальність передбачена ст.87 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закон) в якій зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу.

Відповідно до ст.5 Закону державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Закон наділяє державного виконавця певними повноваженнями щодо здійснення примусового виконання рішення суду. У випадку, коли державний виконавець з будь-яких причин не скористався своїми повноваженнями для належного і повного виконання рішення суду, такі дії слід вважати бездіяльністю.

Як правильно зазначив суд першої інстанції відповідачем не доведено, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого проводження державним виконавцем не перевірено, чи отримав ОСОБА_1 суми, яка нарахована йому Пенсійним фондом, а також того, чи нараховані суми відповідають розміру, зазначеному в виконавчому документі. Як наслідок, підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Миколаївській області не вжив всіх заходів по виконанню рішення суду, оскільки ці заходи не досягли мети , на яку вони були спрямовані.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що компетенції державного виконавця не віднесено визначення розміру суми перерахунку або перевірки перерахунку пенсій або надбавки до них. Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянта, оскільки в рішенні суду не було зазначено конкретної суми, яка підлягає виплаті позивачу, через що державний виконавець повинен був переконатись, що виплачена, згідно довідки УПФУ у Снігурівському районі Миколаївської області, сума дорівнює розміру, який визначений рішенням суду.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка. Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 липня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_2