Справа № 826/3273/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 лютого 2016 року № 826/3273/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправними дій та скасування запису,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни (надалі - приватний нотаріус, відповідач), за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - ПАТ «Альфа-Банк», третя особа), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позову, просить суд визнати протиправним дії приватного нотаріуса та скасувати запис №11764094 в Державному реєстрі іпотек від 01.08.2012р. про реєстрацію іпотеки на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №937 від 15.06.2012р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем внесений запис в Державний реєстр іпотек на підставі документу, не передбаченого законом. Під час внесення запису про нове обтяження за №11764094 відповідач діяв не у спосіб, визначений Законом, внісши новий запис про іпотеку замість внесення змін до існуючого запису.

Внаслідок чого, на момент звернення до суду в Державному реєстрі прав зареєстровано два іпотекодержателя ВАТ «Свєдбанк» згідно запису №6838314 на підставі іпотечного договору та ПАТ «Альфа Банк» згідно запису №11764094 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №937 від 15.06.2012р.. Зазначені порушення надають можливість двом іпотекодержателям одночасно реалізовувати свої права щодо квартири за одним і тим самим іпотечним договором і не дозволяють визначитись з належним кредитором.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що державна реєстрація іпотек здійснюється з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки, а також надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб інформації про обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження. Оскільки заявником буди надані необхідні документи, відповідні повідомлення, договір купівлі-продажу прав вимоги, внесення змін до запису про іпотеку здійснено приватним нотаріусом у повній відповідності до норм, які діяли на момент внесення змін до запису.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене, у зв'язку неприбуттям відповідача та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №2615/0308/71-019-Z-19 від 21.03.2008 року, згідно умов якого ОСОБА_1 передавала квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку ВАТ «Сведбанк» з метою забезпечення виконання зобов'язань перед Банком за Кредитним договором №2615/0308/71-019 від 21.03.2008 року.

На підставі Іпотечного договору від 21.03.2008 року приватним нотаріусом Коптєловою О.Р. внесено запис №6838314 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження.

Листом від 18.06.2012 року повідомлено позивача, що зобов'язання за Іпотечним договором №2615/0308/71-019-Z-19 від 21.03.2008 року передані за договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року до ПАТ «Дельта Банк». В подальшому, зобов'язання за Іпотечним договором передано від ПАТ «Дельта Банк» до ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року №937.

На підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 15.06.2012 року №937, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом в Державному реєстрі іпотек зареєстровано обтяження (іпотеку) за реєстраційним №11764094 на квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу.

Позивач вважає протиправними дії приватного нотаріуса щодо вчинення запису №11764094 від 01.08.2012 року, оскільки укладання договору купівлі-продажу прав вимоги №937 від 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» не є правочином з відступлення прав іпотекодержателя на квартиру та не спричиняло змін в умовах Іпотечного договору позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством.

Державна реєстрація іпотек здійснюється з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки, а також надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб інформації про обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об'єкт.

Згідно з п. 4 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №410, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - Тимчасовий порядок), державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Державного реєстру іпотек, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Державного реєстру іпотек.

Державний реєстр іпотек - це єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Держателем Реєстру був Укрдержреєстр, що забезпечував ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру був державне підприємство «Інформаційний цнтр» Мін'юсту, що відповідав за збереження єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру.

Відповідно до вказаного Тимчасового положення, реєстраторами виступали державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснювали державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймали запити, видавали завірені витяги з Реєстру та виконували інші функції, передбачені Тимчасовим порядком.

Відповідно до п. 6 Тимчасового порядку внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснювалися реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

В такому повідомленні зазначається наступна інформація:

1) відомості про іпотекодавця (майнового поручителя), іпотекодержателя, а також боржника за основним зобов'язанням, якщо він не є іпотекодавцем:

для іпотекодавця, іпотекодержателя та боржника - юридичних осіб відомості стосовно резидентів: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); стосовно нерезидентів -найменування, місцезнаходження та держава, де зареєстровано особу;

для іпотекодавця, іпотекодержателя та боржника - фізичних осіб відомості стосовно громадян України: прізвище, ім'я та по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; стосовно іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), постійне місце проживання за межами України;

2) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані;

3) розмір основного зобов'язання;

4) строк виконання основного зобов'язання у повному обсязі;

5) посилання на випуск заставної або її відсутність.

Реєстратору заборонялося вимагати додаткові відомості, які не зазначені вище.

Реєстратор відмовляв у внесенні запису до Реєстру у разі, коли: 1) у повідомленні відсутні або наведено не повністю чи з виправленням перелічені вище відомості; 2) іпотекодержатель не пред'явив паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені іпотекодержателя фізичної чи юридичної особи -відповідну довіреність; 3) до повідомлення не додано копію іпотечного договору, засвідчену в установленому порядку, чи рішення суду, примірник заставної (у разі її державної реєстрації); 4) відсутній документ про плату за внесення запису до Реєстру; 5) плату внесено не в повному обсязі. Відмова у внесенні запису до Реєстру оформлялася письмово протягом двох робочих днів із зазначенням причини.

Відповідно до п. 5 Тимчасового порядку державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Провівши системний аналіз вищезазначених норм Тимчасового порядку, суд приходить до висновку, що порядком не передбачено обов'язкового внесення змін та виключення запису з Державного реєстру іпотек тільки реєстратором, який вносив відомості про обтяження майна іпотекою, чи реєстратором, який вносив відомості про відступлення прав за іпотечним договором.

Окрім того, вказаний порядок має виключний перелік підстав для відмови у внесенні запису до Реєстру, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, ПАТ «Альфа-Банк» подано приватному нотаріусу повідомлення про реєстрацію змін обтяжень нерухомого майна іпотекою та договір купівлі-продажу прав вимоги, які оформлені належним чином.

Відповідно до п. 17 Тимчасового порядку внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи.

У повідомленні зазначаються: 1) дата державної реєстрації відомостей; 2) порядковий номер запису; 3) підстава внесення відомостей (повідомлення іпотекодержателя чи рішення суду); 4) відомості про реєстратора.

Додатково в повідомленні зазначаються відомості: 1) про державну реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна іпотекою; 2) про відступлення прав за іпотечним договором: про особу, на користь якої здійснено відступлення прав за іпотечним договором; про договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором; 3) про передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної та про особу, якій передається заставна; дата передачі заставної; дата анулювання заставної; дата видачі дубліката; дата видачі нової заставної.

Про внесення змін і додаткових відомостей до запису реєстратор видає іпотекодержателю або уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п'яти днів надсилає іпотекодавцю.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, ПАТ «Альфа-Банк» подано приватному нотаріусу повідомлення про реєстрацію змін обтяжень нерухомого майна іпотекою та договір купівлі-продажу прав вимоги, які оформлені належним чином.

Окрім того, згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін), сформований приватним нотаріусом Гречаною Р.Т., до реєстраційного запису Державного реєстру іпотек №1176094 внесено зміни: тим змін - відступлення права; вилучено іпотекодержателя: ПАТ «Дельта Банк»; додано іпотекодержателя: ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна, у розділі «відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна» міститься запис №6838314, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: договору іпотеки №1317 від 21.03.2008р., а у розділі «відомості з державного реєстру іпотек» міститься запис №11764094, тип обтяження: іпотека, підстава обтяження: договір купівлі-продажу прав вимоги №937 від 15.06.2012р.

Таким чином, твердження позивача, про те, що в Державному реєстрі прав зареєстровано два іпотекодержателя не відповідає обставинам справи та спростовується доказами, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що внесення змін до запису про іпотеку здійснено відповідачем у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, які є у справі, суд приходить до висновку необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко