Справа № 2а-2221/11/0110
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/9991/34886/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Іваненко Я.Л., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 14.07.2011р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2012р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Владиславівської сільської ради Кіровського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання незаконними і скасування розпоряджень Владиславівського сільського голови Кіровського району АР Крим від 02.07.2010р. №38 про оголошення догани та позбавлення премії, від 07.10.2010р. №68 про звільнення, від 01.11.2010р. №72 про звільнення, поновлення на роботі на посаді землевпорядника Владиславівської сільської ради Кіровського району АР Крим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 14.07.2011р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2012р., позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконними та скасовано розпорядження Владиславівського сільського голови Кіровського району АР Крим від 02.07.2010р. №38 про оголошення догани та позбавлення премії позивача, від 07.10.2010р. №68 про звільнення позивача, від 01.11.2010р. №72 про звільнення позивача, поновлено позивача на роботі на посаді землевпорядника Владиславівської сільської ради Кіровського району АР Крим, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11403грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилася відповідач ОСОБА_1, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та закрити провадження у справі за пунктом 4 частини 1 статті 157 КАС України.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частини 1 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до частин 1, 3 статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Судами встановлено, що позивач проходила публічну службу на посаді землевпорядника Владиславівської сільської ради Кіровського району АР Крим.

Розпорядженням голови Владиславівської сільської ради від 02.07.2010р. №38 за невиправлення порушень і невиконання розпорядження №46 від 19.06.2008р. про виправлення недоліків в роботі землевпорядника, згідно статей 8, 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» позивачу оголошено догану з занесенням в особову справу і позбавленням премії.

Розпорядженням голови Владиславівської сільської ради від 07.10.2010р. №68 позивача звільнено із займаної посади з 21.10.2010р. за багаторазові грубі порушення своїх посадових обов'язків, застосування до позивача догани згідно розпорядження голови Владиславівської сільської ради від 02.07.2010р. №38, накладення рішенням Кіровського районного суду АР Крим від 16.09.2010р. на позивача штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого пунктом «г» частини 1статті 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», а також відмову позивача виправити допущені службові не доопрацювання.

Розпорядженням голови Владиславівської сільської ради від 01.11.2010р. №72 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю позивача звільнено з 30.10.2010р. на підставі розпорядження голови Владиславівської сільської ради від 07.10.2010р. №68 та припису прокурора Кіровського району від 06.10.2010р. №2689 про вирішення питання про припинення служби в органах місцевого самоврядування позивача.

Згідно листа непрацездатності Серії АБЧ №426759 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 10.10.2010р. по 29.10.2010р.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що спірні накази прийняті із порушенням вимог чинного законодавства, зокрема приписів статей 147 - 149 КЗпП України.

Так, спірне розпорядження Голови Владиславівської сільської ради від 02.07.2010р. №38 про оголошення догани і позбавлення премії позивача прийнято із порушенням вимог статей 148, 149 КЗпП України, оскільки у позивача не відбирались пояснення перед оголошенням догани, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Крім того, стягнення до позивача застосовано за межами передбаченого статтею 148 КЗпП України шестимісячного строку.

Оскільки розпорядження від 02.07.2010р. №38 про оголошення догани і позбавлення премії позивача є протиправним, інших доказів неодноразового порушення позивачем своїх посадових обов'язків не надано, а тому то відповідно й спірні розпорядження голови Владиславівської сільської ради від 07.10.2010р. №68 та від 02.07.2010р. №38 про звільнення позивача також є протиправними та необґрунтованими.

Крім того, розпорядженням Голови Владиславівської сільської ради від 07.10.2010р. №68 позивача звільнено із займаної посади з 21.10.2010р., коли позивач була тимчасово непрацездатна згідно листа непрацездатності Серії АБЧ №426759, що в свою чергу суперечить вимогам частини 3 статті 40 КЗпП України.

Підстави пропуску строку звернення до суду визнано поважними відповідно до статті 100 КАС України.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки спірні розпорядження прийняті із порушенням вимог статей 148, 149 КЗпП України, розпорядження про звільнення позивача від 02.07.2010р. №38 не містить передбачених статтею 40 КЗпП підстав звільнення, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Також безпідставним є посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Автономної республіки Крим від 30.03.2011р., якою на підставі статті 205 ЦПК України закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про поновлення на роботі, оскільки за правилами статті 157 КАС України наявність ухвали суду про закриття провадження у справі у зв'язку з неможливість розгляду справи в порядку цивільного судочинства не є перешкодою для розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим від 14.07.2011р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: Я.Л. Іваненко

С.С. Пасічник