Справа № 825/3856/15-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Чернігів Справа № 825/3856/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинготторг» до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25.12.2015 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області (далі Ніжинська ОДПІ) та просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 28.10.2015 № НОМЕР_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ним порушено термін сплати платежу з орендної плати за землю з вини обслуговуючого банку - ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ». Так платіжні доручення на перерахування усіх необхідних платежів до державного бюджету були надіслані до вказаного банку 25 та 26 травня 2015 року, проте вони не були виконані. Неперерахування банком коштів до бюджету сталося у зв'язку з його неплатоспроможністю, визначеною постановою Правління ОСОБА_4 банку України, хоча на поточному рахунку позивача на день надсилання платіжних доручень було достатньо коштів для їх виконання. У звязку з наведеним ТОВ «Ніжинготторг» було вимушене здійснити оплату з іншого банківського рахунку.

Також зазначив, що він не мав можливості надати відповідачу копії платіжних доручень з відміткою банку, оскільки платіжні документи передавалися в системі «Клієнт-Банк», до роботи якої у нього претензій не було, всі платежі перераховувалися вчасно та у повному обсязі. За декілька днів після перерахування коштів до бюджету, система «Клієнт-Банк» перестала працювати, тому роздрукувати платіжні доручення з відміткою банку «Прийнято банком» у позивача не було можливості.

Таким чином, враховуючи наведені вище факти, він звільнений від відповідальності за несвоєчасне зарахування/незарахування платежів до бюджету з вини банку, оскільки така відповідальність покладена на банківську установу, що обслуговує платника податків, а саме на ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ», а тому податкове повідомлення-рішення відповідача є необґрунтованим та має бути скасоване.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав заперечення на адміністративний позов та пояснив, що ТОВ «Ніжинготтогр» є платником земельного податку та відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України повинно було сплатити до 30.05.2015 самостійно визначену суму грошових зобовязань з земельного податку у розмірі 19319,02 грн. Фактично, відповідно до даних особового рахунку ТОВ «Ніжинготторг», за платежем 18010600 (орендна плата за землю з юридичних осіб) станом на 30.05.2015 обліковувалась недоїмка у сумі 19319,02 грн., яка була погашена платником 05.06.2015, тобто з затримкою сплати у 6 днів. У звязку з наведеним, Ніжинською ОДПІ до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 10 відсотків від погашеної суми податкового боргу, відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Вважає, що твердження позивача про те, що в даному випадку кошти були несвоєчасно перераховані з вини ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ», а тому і відповідальність має нести вказаний банк, є безпідставними, оскільки, відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України відповідальність для банків настає за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків до бюджетів або державних цільових фондів. В даному випадку кошти банком взагалі не перераховані, тому банк має нести відповідальність перед платником, відповідно до п. 32.2 ст. 32 Закону України від 05.04.2011 № 2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніжинготторг» (далі ТОВ «Ніжинготторг») є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області 09.06.2004, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 61-62, 64-65). Товариство діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Ніжинготторг» протоколом від 25.11.2011 (а.с. 66-77).

Судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, працівниками податкового органу проведено камеральну перевірку у приміщенні Ніжинської ОДПІ платника податків: ТОВ «Ніжинготторг».

За результатами перевірки складено акт 13.08.2015 № 1109/15-32946456 (а.с. 84-85).

Перевіркою встановлено порушення платником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (граничний термін сплати податку (податковий розрахунок земельного податку № НОМЕР_2 від 03.02.2015) - 30.05.2015; фактична дата сплати - 05.06.2015. Кількість днів затримки сплати 6).

Не погоджуючись з вказаними вище висновками, ТОВ «Ніжинготторг» надіслало до Ніжинської ОДПІ заперечення на акт камеральної перевірки від 21.08.2015 № 22/08-2015 (а.с. 99-102).

Листом від 28.08.2015 за № 9176/9/25-13-15-02 Ніжинська ОДПІ повідомила, що заперечення на акт камеральної перевірки не підлягає розгляду, оскільки позивачем при його подачі порушено терміни, визначені п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України (а.с. 18-19).

14.08.2015 відповідачем, на підставі висновків акту камеральної перевірки ТОВ «Ніжинготторг» та відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб в сумі 1931,90 грн. (а.с. 87).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача ТОВ «Ніжинготторг» оскаржило його в адміністративному порядку (а.с. 103-106).

Рішеннями Головного управління ДФС у Чернігівській області від 17.09.2015 № 2469/10/25-01-10-04-15 податкове повідомлення-рішення Ніжинської ОДПІ від 14.08.2015 № НОМЕР_3 було скасовано, а скаргу ТОВ «Ніжинготторг» - частково задоволено. Одночасно Головне управління ДФС у Чернігівській області зобовязало Ніжинську ОДПІ прийняти нове податкове повідомлення-рішення за формою «Ш», відповідно до вимог «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 (а.с. 89-92).

На виконання вищевказаного рішення відповідачем 28.10.2015 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб в сумі 1931,90 грн. (а.с. 88).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача ТОВ «Ніжинготторг» також оскаржило його в адміністративному порядку (а.с. 107-113), однак рішенням Головного управління ДФС у Чернігівській області від 20.11.2015 № 3430/10/25-01-10-0015 дана скарга залишена без розгляду, оскільки згідно з п.п. 8.5 п. 8 розділу VIII Порядку оформлення і подання скарг платниками та їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.12.2013 № 848, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.01.2014 за № 99/24876, не розглядаються повторні звернення до одного і того самого органу доходів і зборів від однієї і тієї самої особи з одного і того самого питання, якщо перше було вирішено по суті (а.с. 93-94).

Судом встановлено, що 03.02.2015 позивачем до Ніжинської ОДПІ було подано податкову декларацію з плати за землю, при цьому в податкових розрахунках задекларовано грошових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб у сумі 19319,02 грн., строком сплати до 30.05.2015 (а.с. 82-83).

Однак відповідно до даних з витягу з облікової картки платника податку за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб, вказана вище сума податкового зобовязання ТОВ «Ніжинготторг» погашена платником 05.06.2015 (а.с. 80-81).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно із п.п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.п. 14.1.147 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Обєктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду ( п. 288.3. ст. 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно із п. 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Ніжинготторг», на вимогу норм податкового законодавства, у встановлені строки, було подано до Ніжинської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік з розрахунком податкових зобовязань з орендної плати за землю з юридичних осіб, відповідно до якого строком до 30.05.2015 позивач зобовязаний сплатити вказаний податок у сумі 19319,02 грн.

В судовому засіданні представники позивача повідомили, що в травні 2015 року ТОВ «Ніжинготторг» було клієнтом ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» та перерахування коштів на погашення податкових зобовязань з бюджетом здійснювало за допомогою системи «Клієнт-Банк» вказаного банку, з відкритого у фінансовій установі розрахункового рахунку № 3001.

25.06.2015 та 26.05.2015 за №№ 226, 231, 233 позивачем, через систему «Клієнт-Банк», відповідними платіжними дорученнями було перераховано до Державного бюджету (Міськбюджет м. Ніжин) нараховану суму податку з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 19360,09 грн.

Однак відповідно до пояснень представників позивача, перерахування вищевказаним банком коштів до бюджету не відбулось. При цьому зазначили, що система банку «Клієнт-Банк» припинила працювати, а тому ТОВ «Ніжинготторг» на момент проведення відповідачем камеральної перевірки та в судове засідання не мало змоги надати роздруковані з вказаної системи платіжні доручення з відміткою «Прийнято банком», оскільки до неї у позивача відсутній прямий доступ.

28.05.2015 ТОВ «Ніжинготторг» листом за № 12/05-2015 звернулось до ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ», яким проінформувало вказаний банк щодо неперерахування ним, з невідомих причин, коштів з розрахункового рахунку позивача контрагентам останнього, відповідно до отриманих системою «Клієнт-Банк» платіжних доручень (платіжні доручення від 25.05.2015 та 26.05.2015). Також повідомило, що у випадку прострочення ТОВ «Ніжинготторг» зобовязань за вказаними платежами, воно звільняється від відповідальності, оскільки вона за зарахування сплачених коштів до бюджету покладена законом на банківську установу, яка здійснює обслуговування платника податків (а.с. 112-113).

Не отримавши відповіді на вказаний лист та розуміючи важливість здійснення податкових платежів, позивач 05.06.2015 з іншого банківського рахунку відразу, як тільки на ньому зявились кошти, здійснив перерахунок до державного бюджету суми податкових зобовязань з орендної плати за землю юридичних осіб в розмірі 19319,02 грн., що підтверджено витягом з облікової картки платника податку (а.с. 80-81).

Довідкою від 10.12.2015 за № 22-08/2965 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» повідомила, що у звязку з недостатньою ліквідністю банку у травні 2015 року ряд платежів, виставлених за допомогою системи «Клієнт-Банк», не були відправлені за призначенням. Складне фінансове становище банку стало однією з причин визнання його неплатоспроможним у результаті прийняття постанови Правління ОСОБА_4 банку України від 05.06.2015 № 358 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних». З 08 червня 2015 року рішенням № 114 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію в банку.

На підставі постанови Правління ОСОБА_4 банку України від 28.08.2015 № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 КРЕДИТ», рішення виконавчої дирекції Фонду № 159 від 28.08.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації банка.

Вимоги за зобовязання банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються згідно черговості відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Одночасно Уповноваженою особою підтверджено, що ТОВ «Ніжинготторг» системою «Клієнт-Банк» 25.05.2015 були виставлені, в тому числі, наступні платежі: № 226 (отримувач: Міськбюджет м. Ніжин, призначення платежу: орендна плата за земельну ділянку за квітень 2015 року (без ПДВ), сума платежу: 19 360,09 грн.); № 231 (отримувач: Міськбюджет м. Ніжин, призначення платежу: орендна плата за земельну ділянку за травень 2015 року (без ПДВ), сума платежу: 19 360,09 грн.) (а.с. 117-118).

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-ІІІ) переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно із п. 8.1 ст. 8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом, операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 1.29 статті 1 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що проведення переказу коштів є обовязковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Згідно із підпунктами 22.3, 22.4 ст. 22 Закону № 2346-ІІІ, розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону № 2346-ІІІ).

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону № 2346-ІІІ банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Отже виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Судом встановлено, що ТОВ «Ніжинготторг» було здійснено перерахунок коштів в рахунок погашення податкових зобовязань з орендної слати за землю за квітень 2015 року через систему «Клієнт-Банк» ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» 25.05.2015 в сумі 19 360,09 грн., тобто до встановленого ст. 287 Податкового кодексу України граничного терміну сплати до 30.05.2015 та в повному обсязі.

Крім того відповідно до наданих суду виписок по банківському рахунку позивача відкритого у ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» (№ 3001) станом на 25.05.2015 (дата надіслання до банку платіжних доручень) на ньому обліковувався вихідний залишок в розмірі 144 242,64 грн. Тобто за умови виконання ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» свого обовязку щодо перерахування відповідно до надісланих клієнтом платіжних доручень коштів до місцевого бюджету, ТОВ «Ніжинготторг» було б сплачено податкові зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб вчасно.

Враховуючи наведене, суд вважає, що надіслання ТОВ «Ніжинготторг» до ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» системою «Клієнт-Банк» платіжних доручень для перерахування узгодженої суми грошового зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб до державного бюджету в строк, встановлений Податковим кодексом України, має кваліфікуватися як дія. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, та висновків про несплату необхідної суми грошового зобовязання у визначений законодавством України строк.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом № 2346-III з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених ПКУ.

Згідно з п. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання ОСОБА_4 банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Таким чином, враховуючи, що визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду, суд приходить до висновку, що у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.03.2015 по справі № К/800/65943/13.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 28.10.2015 № НОМЕР_1.

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, що позивачем не було порушено вимог Податкового кодексу України, а саме: у встановлені терміни та в повному обсязі перераховано платіжними дорученнями через систему «Клієнт-Банк» ПАТ «ОСОБА_4 КРЕДИТ» податкове зобовязання з орендної плати за землю з юридичних осіб за квітень 2015 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Ніжинготторг» про скасування податкового повідомлення рішення Ніжинської ОДПІ від 28.10.2015 № НОМЕР_1 мають бути задоволені.

Стосовно питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

В силу ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, за практикою Європейського суду з прав людини, вимога про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, яка впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Таким чином, вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення Ніжинської ОДПІ від 28.10.2015 № НОМЕР_1, безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна ТОВ "Ніжинготторг", є майновою.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674) з 01.09.2015 за подання юридичною особою до суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1218,00 грн.).

Ціна позову ТОВ «Ніжинготторг» становить 1931,90 грн., тобто при подачі адміністративного позову до суду позивач мав сплатити 1218,00 грн.

Однак як вбачається з матеріалів справи позивачем фактично сплачено 1705,20 грн., при цьому, кошти в сумі 487,20 грн. є переплатою за подання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з аналізу даної норми вбачається, що кошти в сумі 1218,00 грн. мають бути стягнуті з Ніжинської ОДПІ, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ТОВ «Ніжинготторг».

Одночасно суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 ст. 7 Закону № 3674 передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином переплата судового збору у розмірі 487,20 грн. може бути повернута ТОВ «Ніжинготторг» ухвалою суду у випадку надходження до Чернігівського окружного адміністративного суду відповідного клопотання.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжинготторг" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 28.10.2015 № 0.

Стягнути з Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Поштова, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжинготторг" (), за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна