Справа № 826/22554/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2016 року № 826/22554/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
доГоловного управління Державної міграційної служби України в м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішення та висновку,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, в якому просила, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 23 листопада 2015 року:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про скасування набуття громадянства України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати протиправним та скасувати складений Головним управлінням Державної міграційної служби України в м. Києві висновок службового розслідування (перевірки), яким було визнано недійсними та такими, що підлягають знищенню паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, які були видані на ім'я ОСОБА_3.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, подав письмові заперечення.

У судовому засіданні 18 листопада 2015 року суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як пояснила позивач, 19 березня 2014 ОСОБА_3 отримав у Головному управлінні Державної міграційної служби України в м. Києві довідку № 229/14 про реєстрацію особи громадянином України, в якій вказано підставу набуття громадянства - ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Того ж дня позивач отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, а 24 березня 2014 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, які були видані на ім'я ОСОБА_3.

У травні 2015 року позивач під час перетину державного кордону отримала від представників паспортного контролю інформацію про те, що її паспорт є недійсним та підлягає вилученню, оскільки набуте нею громадянство скасоване.

Пізніше, отримавши відповідь на адвокатський запит представника позивача, їй стало відомо, що наразі здійснюється перевірка підстав набуття ОСОБА_3 громадянства України та документування її паспортом України.

Позивач зазначає, що при поданні документів для оформлення громадянства України, ГУ ДМС України в м. Києві не було встановлено будь-яких фактів, які б свідчили про порушення нею процедури отримання документів та їх достовірності, відтак скасування її громадянства не ґрунтується на нормах Закону.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовано Законом України "Про громадянство України" №2235-ІІІ від 18.01.2001 року та іншими нормативно-правовими документами, які регулюють спірні правовідносини.

Особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка постійно проживала на інших територіях, що входили на момент її народження або під час постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України (ч. 1 ст.8 Закону).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України", рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України встановлений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України, від 27.03.2001 р. №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 р. №588/2006 (далі - Порядок №215/2001).

Згідно п. 88 Порядку, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

Пунктом 92 Порядку №215/2001 передбачено, що до повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.

Пунктом 96 Порядку визначено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Згідно п. 97 Положення, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Так, відповідно до наказу ДМС України від 19 червня 2014 року № 139 "Про проведення перевірки реалізації працівниками ГУ ДМС України у м. Києві положень законодавства про громадянство під час прийняття рішень про реєстрацію іноземців та осіб без громадянства громадянами України відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України" комісією ДМС України було здійснено перевірку підстав набуття громадянства України за територіальним походженням осіб-вихідців з арабських країн (Палестина, Сирія, ОАЕ, Кувейт, Ліван, Лівія та ін.).

Перевіркою встановлено факти незаконного оформлення набуття громадянства України особами вказаної категорії, у тому числі, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, встановлено, що позивач набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" у зв'язку з постійним проживанням на території України до 24 серпня 1991 року.

Документальним підтвердженням факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року слугували: копії архівних карток прописки (Ф-16) заявника на території України у Залізничному районі м. Сімферополя, які були наданій позивачем особисто. У копіях карток прописки зазначено, що прописка на території України здійснювалась за проїзними документами палестинських біженців, виданих у 1980-тих роках або взагалі не вказувався вид документа, а зазначався тільки його номер та орган видачі - Палестинська влада.

З урахуванням наведеного ДМС встановлено, що копії карток які нібито засвідчували прописку за документами іноземців не узгоджувались з реаліями, а саме: прописка за документами виданими іноземними державами як за законодавством Радянського Союзу, так і за законодавством України не здійснювалась.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР іноземці та особи без громадянства могли отримати прописку лише після отримання дозволу на постійне проживання, штампи прописки вносились до посвідки на постійне проживання іноземців та осіб без громадянства. Імміграційним законодавством СРСР статус біженців не надавався. Іноземці, які перебували в країнах колишнього СРСР з метою навчання чи роботи реєструвались за національними паспортами на період навчання чи роботи.

Також, як зазначив відповідач, безпідставно був долучений до матеріалів переклад українською мовою, здійснений бюро перекладів "Приватне підприємство "Філадельфія - Амро" міста Харкова, документів що посвідчують особу та громадянство ОСОБА_3 оскільки на першій сторінці документа англійською мовою зазначено "паспорт", "Сирійськ Арабська Республіка", а в перекладі - "проїзний документ для палестинських біженців".

Перекладач з Сирійської мови ОСОБА_2 підтвердив членам комісії, що даний переклад було здійснено невірно, оскільки наявні в матеріалах особової справи копії документів що посвідчують особу ОСОБА_3 є паспортним документом громадянина Сирійської Арабської Республіки, а не проїзним документом палестинського біженця.

З урахуванням викладених фактів, комісія ДМС дійшла висновку, що рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_3 що прийняте працівниками ГУ ДМС України в м. Києві з грубим порушенням Закону України "Про громадянство України" та мають умисний характер, дії працівників призвели до незаконної легалізації на території України групи іноземних громадян вихідців з арабських країн (у тому числі й позивача), які є країнами ризикової міграції.

За таких обставин, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 подала завідомо неправдиві відомості 31 липня 2014 року рішенням ГУ ДМС України в м. Києві в рамках статті 21 Закону України "Про громадянство України", скасовано рішення від 18 березня 2014 року про набуття громадянства ОСОБА_3 за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону у зв'язку з тим, що громадянство набуто шляхом обману внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Як пояснив відповідач, у зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим, а також окремих районів, міст та селищ Донецької і Луганської областей, ураховуючи положення ст. 7 Закону України "Про основи національної безпеки України", а також те, що на момент анексії Російською Федерацією АРК в територіальних органах та підрозділах та підрозділах ГУ ДМС України в АР Крим залишились бланки паспортів громадянина України, печатки та штампи, з метою недопущення їх незаконного використання, керівництвом ДМС України прийнято рішення про визнання таких бланків паспортів недійсними.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, оформлений на ім'я ОСОБА_3, виданий позивачу з порушенням діючого законодавства, суд дійшов висновку про правомірність складеного ГУ ДМС України в м. Києві області акту за матеріалами перевірки про факти набуття громадянства України за територіальним походженням та винесеного у подальшому рішення про скасування громадянства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при складанні вказаного акту та рішення відповідач діяв в межах повноважень та в порядку, що передбачені діючим законодавством України.

При цьому, позиція позивача якою вона обґрунтовує свій позов зводиться лише до того, що під час оформлення громадянства жодних зауважень стосовно поданих документів в уповноважених осіб не виникало.

Водночас суд вважає, що вказані твердження не можуть бути єдиною підставою для прийняття рішення про задоволення позову. Крім того, з наявних у справі документів вбачається, що особи які були причетні до незаконного оформлення громадянства позивача на даний час звільнені за неналежне виконання своїх обов'язків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржуване рішення про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 за територіальним походженням прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України, та відповідає іншим критеріям правомірності, встановленими частиною 3 статті 2 КАС України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський