Справа № 804/16923/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" січня 2016 р. справа № 804/16923/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 р. у справі № 804/16923/14

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Байалієвни, ОСОБА_6,

до Управління Держземагентства у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області (правонаступник Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпровської області)

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача з приводу відмови у наданні погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовниками якого є позивачі по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Дніпропетровську, по вул. Ливарна, 3 площею 0,1000 га.;

- зобов'язати відповідача погодити, у відповідності до норм ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовниками якого є позивачі по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Дніпропетровську, по вул. Ливарна, 3 площею 0,1000 га.;

- визнати неправомірними дії відповідача з приводу відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовниками якого є позивачі по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Дніпропетровську, по вул. Ливарна, 3 площею 0,1000 га.;

- зобов'язати відповідача зареєструвати земельну ділянку на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовниками якого є позивачі по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Дніпропетровську, по вул. Ливарна, 3 площею 0,1000 га.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 р.

позов задоволено. Постанова мотивована тим, що відповідач не довів суду правомірність вчинення оскаржених дій.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровська міська рада оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заявник, зокрема, зазначив, що судом при прийнятті оскарженої постанови перебрано на себе функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а саме визначено заздалегідь результат розгляду та погодження проекту землеустрою, що суперечить п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" та Законодавству України, яким визначені повноваження відповідача.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок та зміни їх цільового призначення" від 02.10.2012р. №5395-VI, що набрав чинності 06.12.2012р., статтю 186-1 Земельного кодексу України викладено в новій редакції та назву статті перейменовано на "Стаття 186-1. Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок".

Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 186-1 Земельного кодексу України" від 23.12.2009р. № 1420 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №154 від 20.02.2013р. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері земельних відносин щодо спрощення процедури відведення земельних ділянок" від 02.07.2013р. № 365-VII, який набрав чинності 27.07.2013р., внесено зміни до частин другої-п'ятої статті 186-1 та зазначену статтю доповнено частиною сьомою.

Земельним кодексом України (ст. 186-1), Законом України "Про землеустрій" (ст.ст. 30, 50) визначені дискреційні повноваження Управління Держземагенства України в погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які були перебрані на себе судом при розгляді справи та винесенні оскарженої постанови.

06.08.2015 року позивачі звернулись до Дніпропетровської міської ради з клопотанням, в порядку статті 118 Земельного кодексу України, про виділення земельної ділянки у власність без погодженого в установленому порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з нормами ст. 122 Земельного кодексу України розпорядником земель комунальної власності у межах міста Дніпропетровська є Дніпропетровська міська рада.

Зі змісту ч.7 ст.118 Земельного кодексу України вбачається, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

30.10.2013 року Дніпропетровська міська рада прийняла рішення № 186/42 "Про надання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Ливарній, 3 (Жовтневий район)".

Згідно ч.8 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За думку заявника, у зв'язку із прийняттям судом першої інстанції оскарженої постанови через порушення дискреційних повноважень відповідача існує загроза незаконної передачі земельної ділянки у власність особам з порушенням законодавства України.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

До апеляційного суду надійшли письмові заперечення представника позивачів, в яких він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги заявника, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування заперечення представник позивачів, зокрема, зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га є погодженим відповідно до висновку Головного архітектурно-планувального управляння міської ради від 06.02.2014 року. Дніпропетровська міська рада рішенням від 30.09.2015 року №102/67 затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передала у власність позивачів земельну ділянку по вул. Ливарній, 3. Домоволодіння та земельна ділянка по вул.Ливарна, 3 продано третій особі згідно договорів купівлі-продажу від 27.11.2015 року. Також представник відповідачів зазначив, що відповідно до ст.185 КАС України Дніпропетровська міська рада не має законного права звертатися з апеляційною скаргою до апеляційного суду.

Представник позивачів у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заявника заперечував.

Представник відповідача у судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду.

Представник заявника апеляційної скарги, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга заявника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 25 жовтня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого за № 10561, ОСОБА_3 придбав домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 3.

29 листопада 2011 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого за № 2462, продав по 1/4 частини домоволодіння ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав:

- № 32522182 від 15 грудня 2011 року право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 3, належить ОСОБА_6;

- № 32521965 від 15 грудня 2011 року право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 3, належить ОСОБА_5;

- № 32522274 від 15 грудня 2011 року право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 3, належить ОСОБА_4

Рішенням сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року "Про надання ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Ливарній, 3 (Жовтневий район)" було надано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Ливарній, 3 (Жовтневий район) та зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 замовити у суб'єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою, згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянок та подати даний проект для організації робіт щодо його погодження і підготовки відповідного проекту рішення.

Відповідно до п.3 Рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року, встановлено, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час проекту землеустрою щодо її відведення.

Згідно п. 5 Рішенням сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року, рішення міської ради від 01 березня 2006 року № 451/34 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеопс" земельної ділянки по вул. Ливарній у районі будинків №№ 1,3 (Жовтневий район) в оренду для проектування і будівництва житлового комплексу" та договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:336:0037) від 01 червня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, за реєстровим номером 4256 (державна реєстрація від 19 липня 2006 року № 76) визнано такими, що втратили чинність, а право ТОВ "Хеопс" на землю таким, що припинилось.

У відповідності до Рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до розробника документації із землеустрою - Комунального підприємства "Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру" Дніпропетровської міської ради.

Згідно договору № 46/ПЗ-1 від 10 січня 2014 року укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, з однієї сторони, та КП "Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру" Дніпропетровської міської ради, з другої сторони, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельна ділянка по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Ливарній, 3 Жовтневий район.

Судом встановлено, що у висновку щодо відведення земельної ділянки за містобудівними вимогами від 06 лютого 2014 року №10/155ПЗ зазначено, що Головне архітектурно-планувальне управління міської ради за результатами розгляду вказаних матеріалів погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ливарній, 3.

11 серпня 2014 року позивачі звернулись до відповідача для погодження документації із землеустрою та подальшої реєстрації земельної ділянки по вул. Ливарна, 3.

Відповідач листом від 18 серпня 2014 року за вих. №04-05/180814/1 відмовив у погодженні документації із землеустрою та здійснення державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування відмови відповідач посилався на те, що згідно даних чергового кадастрового плану земельна ділянка, запроектована до відведення, відводиться частково за рахунок земельної ділянки площею 0,4111 га (кадастровий номер :03:336:0037), яка раніше надавалась в оренду ТОВ "Хеопс А" для проектування та будівництва житлового комплексу (договір оренди від 19.07.2006р. №76 терміном дії до 19.07.2009р.). У матеріалах наданого проекту цей факт не відображено. При цьому у проекті землеустрою відсутні копії правовстановлюючих документів попереднього користувача, а також згода ТОВ "Хеопс А" на вилучення земельної ділянки. Також відповідач зазначив, що в нього відсутні дані щодо складання акту про повернення ділянки до складу земель територіальної громади міста. Виявлено розбіжність даних щодо площі земельної ділянки по вул. Ливарній, 3, а саме: у договорах купівлі-продажу зазначено, що домоволодіння розташоване на ділянці площею 683 м. кв., за даними технічного паспорту на домоволодіння земельна ділянка обмежується площею під будинком - 76 м. кв., а проектом землеустрою встановлено площу земельної ділянки - 1000 м. кв.. При цьому копія технічного паспорту належним чином не засвідчена та не містить даних щодо площі та конфігурації земельної ділянки під зазначеним домоволодінням".

Суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність дій та відмови відповідача оскільки:

- відповідно до вимог ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України позивачами було отримано висновок Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради щодо відведення земельної ділянки за містобудівними вимогами від 06 лютого 2014 року №10/155ПЗ, тому даною установою погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4В, ОСОБА_6 по фактичному розміщенню жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ливарна, 3;

- Рішенням сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року, встановлено, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час проекту землеустрою щодо її відведення, а вже у проекті землеустрою було визначено площу земельної ділянки у розмірі 0,1000 га;

- відповідачем безпідставно не враховано рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради № 186/42 від 30 жовтня 2013 року, яким рішення міської ради від 01 березня 2006 року №451/34 та договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:336:0037) від 01 червня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, за реєстровим номером 4256 (державна реєстрація від 19 липня 2006 року № 76) визнано такими, що втратили чинність, а право ТОВ "Хеопс" на землю таким, що припинилось;

- згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року № 3613-VI до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні. Відповідно до п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Тобто, розпорядником земель комунальної власності у межах міста Дніпропетровська є Дніпропетровська міська рада.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, у разі надходження до Дніпропетровської міської ради погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у Дніпропетровської міської ради виникає обовязок прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, рішення у справі №804/16923/14 стосується прав та обовязків заявника апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно доводів заявника апеляційного скарги проект відведення земельної ділянки по вул. Ливарній, 3 є неузгодженим, тому у зв'язку із прийняттям судом першої інстанції оскарженої постанови через порушення дискреційних повноважень відповідача існує загроза незаконної передачі земельної ділянки у власність особам з порушенням законодавства України.

Відповідно до п.6 ст.186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (ч.2 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Згідно частини 7 ст.186-1 Земельного кодексу України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

- додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

- надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

- проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 06 лютого 2014 року №10/155ПЗ проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Ливарній, 3, було погоджено.

Відмова від 18 серпня 2014 року за вих. №04-05/180814/1 прийнята відповідачем з порушенням вимог ч.5 та ч.7 ст.186-1 Земельного кодексу України.

З огляду на відсутність обґрунтованих підстав для відмови у погодженні відповідачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія судів приходить до висновку, що доводи заявника апеляційної скарги про втручання суду у дискреційні повноваження відповідача не відповідають дійсності.

Крім того, 30.09.2015 р. Дніпропетровською міською радою прийнято рішення №102/67 "Про передачу земельної ділянки по вул. Ливарній, 3 (Жовтневий район) у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, гр. ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, гр. ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, гр. ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, по фактичному розміщенню домоволодіння".

Відповідно до п.1 цього рішення Дніпропетровською міською радою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений КП "Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру" Дніпропетровської міської ради, та умови передачі земельної ділянки, визначені під час його погодження, і передати земельну ділянку (план земельної ділянки додається), площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:336:0041), у тому числі: 0,0879 га - за рахунок земель, раніше наданих ТОВ "Хеопс А", 0,0121 га - за рахунок земель, не наданих у власність або користування, по вул. Ливарній, 3 у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, гр. ОСОБА_5 Байалієвні, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, гр. ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, гр. ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, по фактичному розміщенню домоволодіння, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.8 (індивідуальне житлове будівництво), код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.01 (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 30.09.2015 р. №102/67 позивачами 12.10.2015 року зазначену земельну ділянку в було зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.10.2015 року №45887832.

З урахування викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції не призвело до порушення прав та покладених на заявника апеляційної скарги обовязків, також заявник апеляційної скарги не навів суду обґрунтованих підстав для скасування цього рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 р. у справі №804/16923/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко