Справа № 2а-5034/12/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/9991/57817/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року

у справі № 2а-5034/12/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров'я»

до Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров'я» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби, яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова (далі - відповідач), про: визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12 вересня 2011 року, прийнятого ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова; визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 квітня 2012 року, прийнятого Основ'янською МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року позов був задоволений. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова № від 12 вересня 2011 року та податкове повідомлення-рішення Основ'янської МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС № від 10 квітня 2012 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Ключі здоров'я» удові витрати у розмірі 2146,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Основ'янська МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - Основ'янської МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС його правонаступником - Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АВ № 505132 від 09 липня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Ключі здоров'я» з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість щодо операцій по взаємовідносинах з ТОВ «АЗ-Трейд» за грудень 2010 року, січень - лютий 2011 року, за результатами якої складений акт № 1236/23-104/32867888 від 26 липня 2011 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, які полягали у неправомірному включенні до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за отриманий товар від ТОВ «АЗ-Трейд» за грудень 2010 року на суму 85880,87 грн., за січень 2011 року на суму 158757,04 грн. та за лютий 2011 року на суму 187262,52 грн., внаслідок виконання угод, які визнані нікчемними та в силу статті 216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків і, як наслідок, не пов'язані з господарською діяльністю.

Основ'янською МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Ключі здоров'я» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 14 березня 2012 року, валютного законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 14 березня 2012 року, за результатами якої складений акт № 175/23-206/32867888 від 27 березня 2012 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, які полягали у завищенні валових витрат на загальну суму 2159018,29 грн., у тому числі: за 4 квартал 2010 року - 429404,35 грн., за 1 квартал 2011 року - 1729613,94 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 539754,28 грн., у тому числі: за 4 квартал 2010 року - 107351,09 грн., за 1 квартал 2011 року - 432403,29 грн.

Зокрема, у зазначених актах перевірок було вказано, що ТОВ «Ключі здоров'я» (покупець) неправомірно включило до складу валових витрат відповідного податкового періоду вартість товару (комплектів картонної упаковки в асортименті, маркувальних етикеток, паперу, канцелярських товарів в асортименті), придбаного у ТОВ «АЗ-Трейд» (продавця) згідно договору № 101 від 25 жовтня 2010 року, а податок на додану вартість, сплачений у складі такої вартості, - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, оскільки: згідно акту ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № 924/18-011/36458288 від 06 травня 2011 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АЗ-Трейд» з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на долдану вартість щодо операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Промспец Консалтинг» за грудень 2010 року, січень - лютий 2011 року» ТОВ «АЗ-Трейд» та його посадові особи за місцезнаходженням не знаходяться; згідно довідки за формою № 1ДФ кількість працюючих у ТОВ «АЗ-Трейд» у 2010 році складала 1 особа; за даними декларацій з податку на прибуток станом на кінець 2010 року у ТОВ «АЗ-Трейд» обліковувались основні засоби 3 групи загальною вартістю 42400,00 грн., а в рядку 07 «Сума амортизаційних відрахувань» задекларовано показник у розмірі 2790,00 грн.; основним контрагентом-постачальником ТОВ «АЗ-Трейд» було ТОВ «Промспец Консалтинг», яке за результатами позапланових невиїзних перевірок за період діяльності з 06 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року (акт № 349/23-03-05/37091549 від 10 березня 2011 року) та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 31 січня 2011 року (акт № 546/18-011/37091549 від 07 квітня 2011 року) має ознаки фіктивності (станом на 04 листопада 2010 року, 07 грудня 2010 року, 03 березня 2011 року, 16 березня 2011 року не знаходиться з місцем реєстрації, має основні фонди 2 групи, балансова вартість яких на початок 4 кварталу 2010 року становить 5000,00 грн., за 2010 рік має значний обсяяг реалізації товарів (послуг) у розмірі 341928813,00 грн.), що свідчить про неможливість здійснення поставок від ТОВ «Промспец Консалтинг» на користь ТОВ «АЗ-Трейд». Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що правочин, укладений позивачем з ТОВ «АЗ-Трейд», є нікчемним у розумінні положень частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України, а первинні бухгалтерські, виписані ТОВ «АЗ-Трейд», не можуть бути прийняті до уваги як первинні бухгалтерські документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та, як наслідок, не дають позивачу права на формування валових витрат та податкового кредиту.

12 вересня 2011 року ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова на підставі акту перевірки № 1236/23-104/32867888 від 26 липня 2011 року прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ТОВ «Ключі здоров'я» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 453382,65 грн., у тому числі: 431900,43 грн. - за основним платежем, 21472,22 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

10 квітня 2012 року Основ'янська МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС на підставі акту перевірки № 175/23-206/32867888 від 27 березня 2012 року прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу збільшила ТОВ «Ключі здоров'я» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на 566593,35 грн., у тому числі: 539754,58 грн. - за основним платежем, 26838,77 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач правомірно включив до складу валових витрат відповідного податкового періоду вартість придбаного у ТОВ «АЗ-Трейд» товару, а податок на додану вартість, сплачений у складі такої вартості, - до податкового кредиту відповідного податкового періоду на підставі належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, оскільки реальність господарських операцій між позивачем та вказаним суб'єктом господарювання підтверджена первинними бухгалтерськими документами, виданими належним чином зареєстрованою юридичною особою та платником податку на додану вартість. Також, суд виходив з того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, були визнані неправомірними дії органів державної податкової служби щодо проведення документальних планових та позапланових перевірок ТОВ «АЗ-Трейд» (результати якої оформлені актом № 924/18-011/36458288 від 06 травня 2011 року) та ТОВ «Промспец Консалтинг» (результати яких оформлені актами №349/23-03-05/37091549 від 10 березня 2011 року та № 546/18-011/37091549 від 07 квітня 2011 року), висновки яких слугували підставою для висновку податкового органу про нікчемність договору, укладеного між позивачем та ТОВ «АЗ-Трейд».

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За приписами пункту 5.11 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Абзацами 1, 2 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно положень абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для формування валових витрат є наявність у платника податку - покупця відповідних розрахункових та платіжних документів, а підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка видається платником податку, що поставляє товари (роботи, послуги), на підтвердження здійснення такої поставки.

Тобто, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закон України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)пов'язують виникнення у платника податків права на включення до складу валових витрат вартості придбаних товарів (робіт, послуг), а сплачених ним у складі такої вартості сум податку - до складу податкового кредиту із фактичним виконанням робіт (послуг) чи поставкою товарів, у ціні яких цей податок сплачений.

У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «АЗ-Трейд» підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, а саме: рахунками на оплату, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, оригіналом картонної коробки до продукції, яку виробляє позивач (т.1 арк. справи 97-162, т.2 арк. справи 3, 7-62). Оприбуткування та фактична наявність придбаних позивачем у ТОВ «АЗ-Трейд» товарів підтверджується інвентаризаційними описами товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Ключі здоров'я» (т.2 арк. справи 165-178).

Також, матеріали справи містять витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в яких вказано, що станом на 18 та 19 жовтня 2011 року ТОВ «АЗ-Трейд» та ТОВ «Промспец Консалтинг» є належним чином зареєстрованими юридичними особами, знаходяться за місцезнаходженням, відомості про вказаних юридичних осіб мають статус «підтверджено» (т.2 арк. справи 163-164).

Крім іншого, судами було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що: постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року у справі № 2а-7297/11/2070 було визнано неправомірними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АЗ-Трейд» з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість щодо операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Промспец Консалтинг» за грудень 2010 року, січень - лютий 2011 року (т.2 арк. справи 202-206); постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2011 року у справі № 2а-3002/11/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року, було скасовано наказ ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № 189 від 25 лютого 2011 року «На проведення документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «Промспец Консалтинг»» та визнано неправомірними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «Промспец Консалтинг» з питань дотримання податкового законодавства за період з 06 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року, на підставі якої був складений акт перевірки № 349/23-03-05/37091549 від 10 березня 2011 року (т.2 арк. справи 179-180); постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року у справі № 2а-8226/11/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року, було скасовано наказ ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № 289 від 24 березня 2011 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Промспец Консалтинг»» та визнано неправомірними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Промспец Консалтинг» з питань дотримання податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01 січня 2011 року по 31 січня 2011 року, на підставі якої був складений акт перевірки № 546/18-011/37091549 від 07 квітня 2011 року (т.2 арк. справи 181-183).

За таких обставин, враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено мету придбання і подальше використання у власній господарській діяльності товару, придбаного позивачем у ТОВ «АЗ-Трейд», колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, про товарність господарських операцій та наявність мети реального настання правових наслідків.

Таким чином, обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що якщо суб'єктом господарювання здійснено законну господарську діяльність та за її результатами правомірно сформовано валові витрати та податковий кредит, то такий суб'єкт господарювання безперечно має право на формування валових витрат та податкового кредиту.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна