Справа № 802/967/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Київ К/800/38127/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Головного управління Держземагентства у Вінницькій області

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року

у справі № 802/967/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області , в якому просила:

- визнати протиправними дії заступника начальника Головного управління Держземагентства у Вінницькій області щодо відмови їй у передачі земельної ділянки строком на 50 років для ведення фермерського господарства та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянку розміром 9,7 га згідно з листом № 31-2-0.3-495/2-14 від 20 січня 2014 року;

- зобов'язати Головне управління Держземагентства у Вінницькій області передати їй в користування на правах оренди строком на 50 років для ведення фермерського господарства та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку розміром 9,7 га.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Держземагенства у Вінницькій області щодо відмови у наданні в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, переданої в оренду, викладеної в листі № 31-2-0.3-495/2-14 від 20 січня 2014 року;

- зобов'язати Головне управління Держземагенства у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 серпня 2013 року про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, переданої в оренду.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами вірно встановлено, що позивач може набути права оренди на земельні ділянки тільки за результатами проведення земельних торгів, однак суди помилково вказали, що звернення особи з відповідною заявою є підставою для їх проведення.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, позивач вважає касаційну скаргу необґрунтованою, тому просить відхилити її, рішення судів - залишити без змін.

В судовому засіданні позивач заперечила проти касаційної скарги, просила суд залишити її без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що між ОСОБА_2 (орендар) та Уланівською сільською радою (орендодавець) 17 грудня 2001 року строком на 10 років укладено договір, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар набуває право оренди земельної ділянки, яка межує з північної сторони з дорогою РШД, зі східної та південної з землями Уланівської сільської ради (пасовище запасу), з півдня з землями СТзОВ ім. Б.Хмельницького с. Тараски, з заходу з землями ПАПФ «Дружба» с. Уланів, Хмільницького району.

В зв'язку з закінченням строку дії вказаного договору, 20 серпня 2013 року голова фермерського господарства «Україна» ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області із письмовою заявою про передачу в оренду строком на 50 років для ведення фермерського господарства земельної ділянки розміром 9,7 га, яка межує з північної сторони з дорогою РШД, зі східної та південної з землями Уланівської сільської ради (пасовище запасу), з півдня з землями СТзОВ ім. Б.Хмельницького с. Тараски, з заходу з землями ПАПФ «Дружба» с. Уланів, Хмільницького району та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки переданої в оренду.

Листом від 20 січня 2014 року Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області відмовлено позивачу у наданні вказаної земельної ділянки.

Відмова відповідача мотивована тим, що надання земельної ділянки діючому голові фермерського господарства для забезпечення діяльності останнього не передбачено нормами чинного законодавства. Разом із тим, позивачу повідомлено, що він може реалізувати своє право на набуття земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на загальних підставах. Також зазначено, що земельна ділянка може бути надана лише за результатами проведення земельних торгів (аукціонів).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що отримавши заяву позивача про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, відповідач повинен був вчинити ряд дій для проведення земельних торгів передбачених законодавством. Таким чином, надавши позивачу формальну відмову щодо можливості отримання земельної ділянки шляхом проведення аукціону і не вчинивши жодних дій щодо його проведення, відповідач порушив право позивача на отримання на правах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким центральним орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Державне агентство земельних ресурсів України відповідно до Положення про нього, що затверджене указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 134 ЗК України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, що нормами законодавства передбачений чіткий перелік випадків коли при наданні громадянам земельних ділянок державної чи комунальної власності або права на них земельні торги не проводяться. Проте, набуття позивачем права оренди на земельну ділянку розміром 9,7 га для ведення фермерського господарства можливо лише за результатами проведення земельних торгів.

Порядок проведення земельних торгів визначається ст.ст. 135-139 ЗК України.

Ч. 1 ст. 135 ЗК України визначено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Згідно з ч. 4 ст. 135 ЗК України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються, зокрема, перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Ч.ч. 1, 2 ст. 136 ЗК України передбачено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

З урахуванням наведених норм закону, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач не вчинив дій передбачених наведеними нормами законодавства, чим в свою чергу порушив право позивача на отримання на правах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Крім того, суд зауважує, що добір земельних ділянок, які виставляються на земельні торги, здійснюється організатором таких торгів, який враховує побажання осіб, що звертаються з проханням передати відповідну земельну ділянку у власність чи користування.

Також суд касаційної інстанції враховує ті обставини, що земельна ділянка, яку бажає отримати в користування позивач, перебувала в неї на підставі договору оренди, що свідчить про переважне право останньої на продовження такого договору, а також враховує, що позивач користується земельною ділянкою з моменту закінчення дії договору оренди по теперішній час.

Отже, висновок судів щодо визнання протиправними та зобов'язання Головного управління Держземагенства у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки узгоджується з вимогами закону.

Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: