Справа № 2-а-38/10
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Радехівський районний суд Львівської області
Справа №2а-38/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мулявка О.В.

секретаря судового засідання Харків М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радехів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Радехівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Радехівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дитині війни. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» користується правом на одержання надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Протягом 2006-2007 років позивачці така допомога не нараховувалася та не виплачувалася, а за період з січня по грудень 2008 року їй була нарахована та виплачена вказана надбавка у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Про порушення своїх прав дізналася із засобів масової інформації, а тому просить поновити пропущений строк для звернення до суду. Позовні вимоги просить задоволити в повній мірі.

Де початку судового розгляду позивачка подала до суду письмову заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив і у судовому засіданні показав, що позивачці як дитині війни надбавка де пенсії протягом 2006-2007 років не нараховувалася та не виплачувалася. Виплата надбавки до пенсії дітям війни здійснюється не з коштів Пенсійного фонду України, а за рахунок коштів Державного бюджету України в межах видатків, затверджених Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, якими було передбачено виплату надбавки до пенсії позивачці тільки з 1 січня 2008 року у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи також і те, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду, представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачка наділена правовим статусом дитини війни, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Радехівському районі, протягом 2006-2007 років їй нараховувалася та виплачувалася пенсія за віком без доплати як дитині війни, а протягом 2008 року позивачці нараховувалася та виплачувалася надбавка до пенсії

як дитині війни у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується пенсійним посвідченням №118437, виданим відділом пенсійного забезпечення в Радехівському районі, із проставленим у ньому штампом «Дитина війни» та довідкою відповідача №699/06-14 від 16.03.09р. (а.с.5,12).

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо Законів України, тобто усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Згідно із п. 17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.05р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.06р. виключно п. 17 ст.77, а ст.110 Закону викладена у новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджується у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінету Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради з питань бюджету. Оскільки чинним законодавством України не було визначено порядку нарахування та виплатити у 2006 році щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а Конституційний Суд України не приймав рішень з питань неконституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.05р. (з наступними змінами і доповненнями) повністю чи в його окремих частинах, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача провести нарахування позивачці надбавки до пенсії як дитині війни за 2006 рік.

Згідно із п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.06р. , дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік, з врахуванням ст.111 цього Закону, відповідно до якої у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») , у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. у справі №1-29/2007 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,з урахуванням ст.111 цього Закону. Положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок цієї неконституційного акта. Оскільки дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена з 9.07.07р.. а позивачці у 2007 році не виплачувалося надбавки до пенсії згідно вказаної норми Закону України, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в частині зобов'язання відповідача провести нарахування позивачці надбавки до пенсії, як дитині війни у розмірі, визначеному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п. 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07р., який набрав чинності 01.01.08р., текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.08р. у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення п.41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін де деяких законодавчих актів України», які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22.05.08р. , а позивачці у 2008 році підвищення до пенсії виплачувалося у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача провести нарахування позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 22 травня до 31 грудня 2008 року.

Відповідно до підпункту б пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.02р. №8-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.08р. №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року), управління Пенсійного фонду України в районі відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що позивачці нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком за період 01 січня до 31 грудня 2008 року Управлінням Пенсійного фонду України в Радехівському районі, де позивачка перебуває на обліку.

Таким чином суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов'язаний провести нарахування позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, визначеному ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня до 31 грудня 2007 року та з 22 травня до 31 грудня 2008 року.

Згідно із ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. свобод чи інтересів.

Як встановлено ст.ст.100,102 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення де суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом, а пропущений з поважних причин процесуальний строк може бути поновлений.

Як зазначає позивачка, вона дізналася про пропущення своїх прав після висвітлення зазначених подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним Судом України 09 липня 2007 року, тому своєчасно не звернулася до суду з позовом. Іншим же чином про порушення своїх прав та свобод, позивачка дізнатися змоги не мала. Крім цього, судом приймається до уваги, що із-за необізнаності із нормами чинного законодавства, позивачка мала право скористатися правовою допомогою, на реалізацію якого також необхідний був час. Тому, суд вважає причину пропуску строку звернення до суду поважною і поновлює даний процесуальний строк.

Керуючись ст.ст.22,55,64,95 Конституції України, ст.ст.1,3,6, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-РП/2007, Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-РП/2008, ст.ст.7,14,18,19,24,99-102,143,146,158,160,161,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії та щомісячної доплати з мінімальної пенсії по віку, задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії, передбачену Законом України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року у розмірі встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, відмовити.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Радехівський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а вразі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий