Справа № 823/53/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року справа № 823/53/16

12 год. 50 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попельнухи Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 (згідно з договором),

представника відповідача ОСОБА_2 (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом виробничого кооперативу ЦСК до Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов виробничого кооперативу ЦСК (далі позивач) до Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформленого листом від 15.12.2015 №1190/23-20-12-013, про відмову у реєстрації позивача субєктом спеціального режиму оподаткування податку на додану вартість (далі ПДВ);

зобовязання відповідача провести реєстрацію позивача субєктом спеціального режиму оподаткування ПДВ з 01.01.2016 і внести до реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування відповідний запис.

Позов мотивовано тим, що відповідач без наявності правових підстав відмовив у реєстрації позивача субєктом спеціального режиму оподаткування ПДВ.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана відмова здійснена із-за не дотримання позивачем вимог п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України (далі ПК України). Також просив суд врахувати, що за здійсненою перевіркою не встановлена ні фактична, ні юридична адреса позивача, а з 01.01.2016 він перебуває на податковому обліку контролюючого органу іншого регіону, з огляду на що всі матеріалами його справи передані останньому.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП від 17.07.2014 позивач зареєстрований як юридична особа з 15.07.2014 () з основним видом економічної діяльності розведення великої рогатої худоби молочних порід. З довідки форми 4-ОПП вбачається, що позивач став на облік у відповідача з 16.07.2014. За даними звітів субєкта малого підприємства за 2014-2015 роки перебуває на спрощеній системі оподаткування.

11.12.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою форми 1-РС про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування ПДВ (далі Заява), до якої додав: договір оренди №1 від 15.09.2015 з ОСОБА_3 на платне користування супоросної свиноматки і свинарника для її розміщення, у т.ч. акт прийому-передачі двох свиноматок та місця для їх утримання, договори від 08.11.2015 купівлі-продажу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 поросят, 2 видаткові накладні до них та квитанції про сплату коштів. Інших документів щодо утримання свиноматок позивач ні відповідачу, ні суду не надавав.

Відповідно до пункту 1.3 вищезгаданого договору оренди метою оренди є використання в господарській діяльності орендаря для здійснення виробництва продукції сільського господарства, у т.ч. поросят. Водночас за умовами п.2.3 договору орендар не має права продавати орендоване майно, передавати його в заставу, використовувати не за призначенням, орендувати. Також за умовами п.4.2 договору приплід, який зявиться у свиноматки в період оренди, є власністю орендаря.

Із зазначених документів бухгалтерського обліку позивача вбачається продаж ним 20 поросят загальною вартістю 10000,00грн. у листопаді 2015року, за що отриманий дохід у тій же сумі в грудні 2015 року, що підтверджується квитанціями на оплату від 10.12.2015.

У відповідь на Заяву відповідач надіслав позивачу лист (вих.№1190/23-20-12-013 від 15.12.2015), згідно з яким у реєстрації субєктом спеціального режиму оподаткування ПДВ відмовлено із-за порушення вимог п.209.6 ст.209 ПК України.

У подальшому та на час судового вирішення спору позивач із-за реєстрації зміни місцезнаходження переведений на податковий облік у Варвинську ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області. Листом відповідача з квитанцією про оплату послуг поштового зв'язку підтверджується передача до зазначеного контролюючого органу матеріалів податкової справи на позивача у січні 2016року.

Для вирішення спору суд врахував положення ст.209 ПК України, присвяченої питанню спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства. Правовідносини з реєстрації платників ПДВ як суб'єктів спеціального режиму оподаткування врегульовані також розділом VI Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 листопада 2014 року №1130, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 року за №1456/26233 (далі Положення).

Право резидента, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті, обрати спеціальний режим оподаткування встановлене п.209.1. зазначеної статті ПК України.

Суд врахував, що критерії, яким має відповідати така особа, зазначені в п.209.6 ст.209 ПК України.

Зокрема, сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником. (п.209.7.ст.209 ПК України)

Аналогічні норми зазначені в п.6.1. Положення.

Дія спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства відповідно до підп.209.17.6. п.209.17 ст.209 поширюється на розведення свиней (01.23.0 КВЕД): відтворювання поголів'я свиней; вирощування свиней; одержання сперми кнурів.

Із даних фінансового звіту позивача, як субєкта малого підприємництва, за 2015 рік суд встановив, що у цьому році позивач отримав чистий дохід 10000,00грн. Зважаючи на це, вбачається, що позивач відобразив його за вищевказаними документами бухгалтерського обліку щодо реалізації поросят.

Врахувавши вищевстановлені обставини справи в сукупності з вимогами ПК України суд дійшов висновку, що позивач не є новоствореною юридичною особою, на час звернення до відповідача з Заявою здійснював господарську діяльність понад 12 місяців, а сільськогосподарську діяльність - менше такого періоду.

Для вирішення спору суд врахував абз.1 п.209.10 ст.209 ПК України, згідно з яким сільськогосподарське підприємство реєструється як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 183 цього Кодексу для реєстрації платників ПДВ.

Згідно з абз.1п.6.2 Положення сільськогосподарське підприємство реєструється як суб'єкт спеціального режиму оподаткування у контролюючому органі за основним місцем обліку з дотриманням правил та у строки, визначені статтею 183 розділу V Кодексу для реєстрації платників ПДВ.

Пунктом 6.3 Положення встановлена вимога, що заява про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №1-РС має бути подана сільськогосподарським підприємством до контролюючого органу не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого така особа бажає перейти на застосування спеціального режиму оподаткування, та у місяці, який передує початку такого податкового періоду.

Якщо місяцю, в якому подається заява за формою №1-РС, передує місяць, в якому сільськогосподарським підприємством, не зареєстрованим як платник ПДВ, вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 розділу V Кодексу, таке підприємство спочатку реєструється платником ПДВ на загальних умовах відповідно до розділу III цього Положення, після чого переходить на застосування спеціального режиму оподаткування згідно з цим розділом.

У заяві за формою №1-РС сільськогосподарським підприємством відповідно до п.6.4 Положення зазначається питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) у сукупній вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом 12 послідовних звітних податкових періодів (місяців), які передують місяцю, в якому подається заява.

Заява має містити виключний перелік видів економічної діяльності сільськогосподарського підприємства, відомості щодо яких включені до Єдиного державного реєстру та які підпадають під дію спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства та визначені статтею 209 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.6.5 Положення за результатами розгляду заяви про реєстрацію за формою №1-РС контролюючий орган протягом 3 робочих днів від дати надходження заяви зобов'язаний внести до реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування запис про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування або письмову відмову у такій реєстрації у разі подання недостовірних даних або у випадках, визначених пунктом 6.10 цього розділу.

Якщо сільськогосподарське підприємство не було зареєстроване як платник ПДВ на загальних умовах (у даному випадку - позивач), то реєстрація як суб'єкта спеціального режиму оподаткування згідно з п.6.6. Положення здійснюється із дотриманням вимог пунктів 3.2, 3.8, 3.10 розділу III цього Положення. У цьому разі датою реєстрації платником ПДВ, датою реєстрації суб'єктом спеціального режиму оподаткування є дата, що відповідає першому дню податкового періоду, з якого сільськогосподарське підприємство виявило бажання перейти на застосування спеціального режиму оподаткування.

Платником ПДВ відповідно до п.3.2 Положення можуть бути зареєстровані особи, визначені у пункті 1.4 розділу I цього Положення та які відповідають вимогам пункту 1.5 розділу I цього Положення.

Для реєстрації платником ПДВ особа повинна перебувати на обліку в контролюючому органі за основним місцем обліку відповідно до Порядку обліку (крім договорів про спільну діяльність та договорів управління майном).

При реєстрації платника ПДВ на підставі п.3.8 Положення обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру.

З метою підтвердження достовірності відомостей про відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до контролюючого органу документи, що підтверджують такі відомості.

Хто є платником ПДВ зазначено в ст.180 ПК України. Серед іншого, ним є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку тощо.

ПК України передбачає умови, за яких особа має право бути зареєстрована платником ПДВ, а за яких зобовязана.

Відповідно до п.182.1 ст.182 ПК України якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Заява про реєстрацію особи як платника податку згідно з вимогами п.183.7 ст.183 ПК України подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи.

Платники податку, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати реєстраційну заяву засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку може бути подана державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Електронна копія реєстраційної заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючих органів одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

У реєстраційній заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Заява про реєстрацію зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків. (п.6.8. Положення)

Для вирішення спору суд врахував, що підстави контролюючому органу для відмови сільськогосподарському підприємству у реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування перераховані в п.6.10 Положення. Зокрема, якщо такий платник податків:

а) вказує у заяві про реєстрацію види діяльності, які не підпадають під дію спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства та не визначені статтею 209 розділу V Кодексу;

б) перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності зі сплатою єдиного податку за ставкою у розмірі 4 відсотків (для платників єдиного податку третьої групи);

в) був виключений із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у зв'язку з перевищенням питомої ваги несільськогосподарських товарів (послуг) та від дати такого виключення до дати подання заяви про повторну реєстрацію суб'єктом спеціального режиму оподаткування не спливло 12 послідовних звітних податкових періодів;

г) поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари (послуги), питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів (послуг), або не відповідає іншим критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 розділу V Кодексу (пункт 6.1 цього розділу);

ґ) не підпадає під визначення сільськогосподарського підприємства, є особою, яка не може бути зареєстрована як суб'єкт спеціального режиму оподаткування чи на яку не поширюються норми статті 209 розділу V Кодексу;

д) не підпадає під визначення платника ПДВ згідно з пунктом 1.5 розділу I цього Положення або за наявності підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ, визначених пунктом 5.1 розділу V цього Положення, або за яких підлягає виключенню з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування згідно з пунктами 209.11, 209.12 статті 209 розділу V Кодексу (пункти 6.11, 6.21 цього розділу);

е) подав заяву з порушенням строків, визначених пунктом 183.3 статті 183 розділу V Кодексу (пункт 6.3 цього розділу).

Суд звернув увагу, що позивач в заяві 1-РС (п.№18), поданій 11.12.2015, просив його зареєструвати субєктом спеціального режиму оподаткування ПДВ з 01 січня 2015року. Отже він не дотримався вищезазначеного строку для реєстрації його в зазначеному статусі. Крім того, заяви форми 1-РС для його реєстрації у вказаному статусі з 01.01.2016 (як того просить у позові), відповідачу не подавав. Пропуск зазначеного строку згідно з вищевказаним підп. «е» п.6.10 Положення є самостійною підставою для відмови в такій реєстрації, без врахування критеріїв, дотримання яких є необхідною умовою цих дій.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана відмова відповідача за своєю суттю (результатом розгляду Заяви позивача) не суперечить вимогам зазначених нормативно-правових актів і підстави для реєстрації позивача субєктом спеціального режиму оподаткування ПДВ з 01 січня 2016 року на час судового розгляду справи відсутні.

Разом з тим, доводи відповідача з приводу виявлення відсутності позивача за фактичною та юридичною адресами суд не врахував для вирішення спору, оскільки такі обставини виникли в часі після прийняття оскаржуваного рішення та його підставою не були.

Тому суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки підстав для задоволення позовних вимог суд не встановив, сплачений за позовну заяву судовий збір поверненню позивачу згідно з вимогами ст.94 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову виробничого кооперативу ЦСК про:

визнання протиправним та скасування рішення Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, оформленого листом від 15.12.2015 №1190/23-20-12-013, про відмову у реєстрації його субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість;

зобовязання Христинівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області провести таку реєстрацію з 01.01.2016 і внести до реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування відповідний запис, відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 12.02.2016