Справа № 818/3654/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р.Справа № 818/3654/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В. Тітової

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. по справі № 818/3654/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор"

до Сумської митниці Державної фіскальної служби

про скасування рішення і картки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фавор", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС від 27.10.2015 р. №805130000/2015/000036/2 про коригування митної вартості товарів; визнати протиправною та скасувати картку відмови Сумської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №805130000/2015/00054 від 27.10.2015р.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2015 року ТОВ «Фавор» було подано до митного оформлення митну декларацію №805130000/2015/013866 на прокат плоский з вуглецевої сталі походженням з Китаю. Митна вартість визначена позивачем відповідно до ст.58 Митного кодексу України за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту та становить 59437,75 доларів США (1341787,92 грн.). Позивачем було надано всі необхідні підтверджуючі документи, які дають можливість однозначно вирахувати митну вартість імпортованої партії продукції. Проте, 27.10.2015 року Сумською митницею ДФС прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого основний метод визначення вартості товару не застосовувався, оскільки використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально, у тому числі митна декларація країни відправлення не підтверджує заявлене числове значення митної вартості. Відповідачем застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних товарів. На думку позивача, митним органом порушені вимоги Митного кодексу України, так як у відповідача не було жодних підстав для коригування митної вартості товару, а також безпідставно застосований другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів.

Сумська митниця ДФС, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем під час розмитнення товару були надані відомості, які не підтверджують ціну імпортованого товару, зазначеної у митній декларації. Тому посадовою особою Сумської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 52, 53, 55, 57, 58, 60, 61 Митного кодексу України, ст.ст. 159, 163 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи у звязку з тим, що він через непередбачувані обставини прибув лише 08.02.2016 року о 09.00 год. з відрядження з м. Чернівці. Разом з тим, враховуючи, що позивач не позбавлений був можливості направити іншого представника та у звязку з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи визначених КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вказаного клопотання, та як наслідок, відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10.07.2015 року між компанією Stееl Тгаdе Іndustries Ltd. ( продавець) та ТОВ «Фавор» (покупець) укладено контракт №341-FТА на поставку металопродукції, кількість та вартість якої зазначається у специфікаціях, які є невідємною частиною контракту (а.с.15-17).

Згідно специфікацій №1 та №2 до вказаного контракту продавцем здійснена поставка покупцю прокату плоского з вуглецевої сталі завширшки більше 600мм, виробництва Китаю, а саме: жерсть електролітична у рулонах завтовшки менш як 0,5 мм, біла: 0,20 мм х712 мм- 32730 кг, 0,22 ммх712 мм- 35360 кг, 0,20 мм х 941 мм - 6800 кг, покриття оловом 2,8/2,8 г/м2, з обох боків, виділка сіра, твердість ТЗ, стандарт Л8 О 3303- 2002; марка сталі 8РСС (а.с.18-19).

Постачальник надав позивачу інвойс від 26.08.2015 № STI-1HAND на поставку жерсть електролітична у рулонах в кількості 74,89 т. на суму 58127,96 дол. США (а.с.20-21).

26.10.2015 року позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № 805130000/2015/013866 на товар «прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки більше 600 мм: жерсть електролітична у рулонах завтовшки менш як 0,5 мм, біла: 0,20 мм х712 мм - 32730 кг, 0,22 мм х 712 мм - 35360 кг, 0,20 мм х 941 мм - 6800 кг, покриття оловом 2,8/2.8 г/м2, з обох боків, виділка сіра, твердість ТЗ, стандарт JIS G 3303- 2002; марка сталі SРСС», походженням з Китаю.

Митна вартість визначена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту №341- FТА від 10.07.2015 р. та становить 59437,75 доларів США (1341787,92 грн.). Дана митна вартість включає в себе ціну товару по контракту 58127,96 доларів США (1312219,92 грн.) та вартість перевезення 29568,00 грн.

27.10.2015 року Сумською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2015/000036/2 (надалі - Рішення), відповідно до якого посадовою особою відповідача було встановлено, що митна вартість товару «прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки більше 600 мм: жерсть електролітична у рулонах завтовшки менш як 0,5 мм, біла: 0,20 мм х712 мм- 32730 кг, 0,22 ммх712 мм- 35360 кг, 0,20 мм х 941 мм - 6800 кг, покриття оловом 2,8/2,8 г/м2, з обох боків, виділка сіра, твердість ТЗ, стандарт Л8 О 3303- 2002; марка сталі 8РСС» складає 1,2400 доларів США за 1 кг, а загальна сумарна вартість партії товару, складає 92863,60 доларів США (а.с.13).

В графі 33 даного Рішення вказано обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: основний метод не застосовувався тому, що використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально. Виявлені наступні розбіжності: В сертифікаті про походження від 14.09.2015 р. в гр. 10 заявлено інший інвойс, пункт відвантаження який заявлено в рахунку на оплату транс, не співпадає з пунктом відвантаження який заявлено в коносаменті, МД країни відправлення не підтверджує заявлене числове значення митної вартості. Згідно ст. 53 МКУ декларантом не надані запитані додаткові документи, для підтвердження митної вартості необхідно надати наступні документи:- договір із третіми особами, повязаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів тертім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; зовнішньоекономічний договір (контракт) з специфікаціями; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Використати другорядний метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів не має можливості, оскільки відсутня інформація щодо операції з ідентичними товарами. Використано другорядний метод визначення митної вартості: за ціною договору щодо подібних товарів (б), оскільки наявна інформація по операціях з подібними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є максимально наближеним до нього. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України: МД № 500070005/2015/003129 від 22.10.2015 р.

У звязку з прийняттям вказаного Рішення, Сумською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2015/00054 від 27.10.2015р. (а.с.14).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем для підтвердження митної вартості відповідні документи надані не були. Відповідачем зі своєї сторони обгрунтовано застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів та правомірно прийнято оскаржувані рішення та картку відмови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 цієї статті встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

За приписами ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Фавор для митного оформлення надало відповідачу документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України.

Судом встановлено, що у наданих документах є наявні суттєві розбіжності.

Так, використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально, а саме: вартість товару в митній декларації країни відправника не відповідає вартості товару, заявленій в поданій до оформлення митній декларації та комерційному інвойсі №SТІ-1 НАND - тобто митна декларація країни відправлення не підтверджує ціни товару - 58 127,96 дол. США, а навпаки її спростовує і вказує, що ціна товару складає 54 424,3 дол.

Таким чином, у митного органу були обґрунтовані підстави вважати, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв'язку з цим, відповідачем направлено позивачу письмову вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару (згідно ч.3 ст. 53 МК України): рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проте, позивачем для підтвердження митної вартості вищезгадані документи відповідачу надані не були.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані рішення та картка відмови.

При цьому, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав у Сумської митниці ДФС для вимоги про надання додаткових документів, оскільки вказані посилання апелянта спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи.

Колегія суддів також вважає правомірним висновок суду першої інстанції про правомірність застосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів, з огляду на наступне.

Згідно статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару за МД № 805130000/2015/013866, відповідачем порівнювався рівень заявленої митної вартості товару з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари у період 90 днів, а саме з 27.07.2015р. по 26.10.2015р.

В період з 27.07.2015р. по 26.10.2015р. в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України «Рівень цін по ЦБД» наявні 4 випадки митного оформлення товару «Прокат плоский з нелегованої сталі» (код товару 721012200 УКТЗЕД, митні декларації №№ 500060006/2015/008641, 500060006/2015/005794, 500060006/2015/005589, 500060006/2015/5590) виробництва НАNDAN з митною вартістю 1.195 дол. США/кг, 1.24 дол. США/кг, 1.24 дол. США/кг, 1.24 дол. США/кг.

Оскільки у всіх 4 випадках торговою країною (графа 11 МД) є ОСОБА_1 та не відома країна відправлення (графа 15 МД), оформлені товари мають іншу марку сталі, не мають однакових фізичних характеристик з товаром, оцінюваним в Сумській митниці ДФС (товщина металу), метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не використовувався.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що митним органом було обґрунтовано неможливість застосування як основного методу для визначення митної вартості товарів за ціною договору, так і другорядного - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Таким чином, колегія суддів вважає хибними доводи апелянта стосовно не обгрунтування відповідачем основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів й визначеного числового значення митної вартості.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування рішення Сумської митниці ДФС від 27.10.2015 р. № 805130000/2015/000036/2 про коригування митної вартості товарів, та картки відмови Сумської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 805130000/2015/00054 від 27.10.2015 р.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року по справі № 818/3654/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. по справі № 818/3654/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 12.02.2016 р.