Справа № 2-а-656/10
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-656/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

В складі:

головуючого судді Ченцової С.М.,

секретаря Биховець Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення

В С Т А Н О В И В:

05.03.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій відповідача; зобов»язання відповідача зробити перерахунок та виплатити недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення з 2002 року по 2009 рік включно в розмірі 14909 грн. 90 коп. відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в подальшому робити нарахування щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 67 вищезазначеного Закону.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліда ІІ групи захворювання, яке пов»язане з усуненням наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата щорічної разової допомоги на оздоровлення органами соціального захисту населення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати. Вказує, що звернувся 29.01.2010 року до відповідача з проханням перерахувати та доплатити недоотриману суму компенсації на оздоровлення. 03.02.2010 року отримав лист, де зазначено, що недоотриманих сум грошових виплат немає, щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік нарахована 11 травня та виплачена 18.10.2007 року в сумі 120 грн., за 2008 рік нарахована 01 лютого та виплачена 28.02.2008 року у сумі 120 грн., за 2009 рік нарахована 19 січня та виплачена 06.02.2009 року у сумі 120 грн. Згідно ч. 7 ст. 48 вищевказаного Закону України визначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги, проте допомога виплачувалась в меншому розмірі. Тому, недоплачено 14 909 грн. 90 коп.

В судовому засіданні позивач позов уточнив, просив п.3 викласти в такій редакції: зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради зробити перерахунок та виплату недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення з 01.01.2002 року по 31.12.2009 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги, в іншій частині підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, відповідно до письмових заперечень, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Посилається, що допомога на оздоровлення нараховувалась та виплачувалась органами соціального захисту населення позивачу за 2002-2005 роки в розмірі 26 грн. 70 коп. та за 2006-2009 роки у розмірі 120 грн. в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рахунок коштів, виділених на ці потреби з Державного бюджету України.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням (а.с.8).

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір допомоги на оздоровлення позивачу було відомо з травня 2002 року, оскільки позивач отримував вищевказану допомогу у встановленому розмірі, однак до суду позивач звернувся лише в березні 2010 року, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач в своєму адміністративному позові не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову в частині позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом в звязку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача, зобовязання відповідача перерахувати розмір допомоги на оздоровлення і виплатити недодану різницю, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат станом на момент здійсненої виплати з урахуванням виплаченої грошової допомоги за період з травня 2002 р. по 31.12.2008 року задоволенню не підлягають у звязку з тим, що позивач пропустив без поважних причин процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року, а саме ч. 4 ст. 48, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення вищезазначеній категорії осіб у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» мінімальна заробітна плата на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення складала 625 грн.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради у лютому 2009 року було виплачено позивачу, на підставі Постанови КМУ від 12.07.2005 №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 120 грн., про що свідчить довідка Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (а.с.24).

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначенні позивачеві розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо відмови в перерахуванні та виплаті позивачу за 2009 рік щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити: визнати неправомірними дії відповідача в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення в 2009 році, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та здійснити виплату допомоги на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги; в решті позовних вимог відмовити.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача надалі при нарахуванні щорічної допомоги керуватися ст. 48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, право звернення до адміністративного суду визначено ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог якої до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с.8), відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 87, 99, 100, 10-106, 159-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»,

Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ( щодо підвідомчості справ, пов»язаних із соціальними виплатами) від 18.02.2010 року, ст.ст. 294, 295 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради зробити перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 за 2009 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова С.М.Ченцова