Справа № 815/6190/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6190/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року

09год.15хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Забудова 2000 до ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Забудова 2000 звернулось у жовтні 2014 року до суду з позовом до ДПІ у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.07.2014 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він не повинен був сплачувати земельний податок з земельної ділянки, оскільки законодавством не передбачено інші підстави для землекористування, ніж договір оренди земельної ділянки або набуття на відповідну земельну ділянку права власності. Позивач не є користувачем земельної ділянки або власником земельної ділянки. Укладений між Одеською міською радою, КП «Одеське капітальне будівництво» та ТОВ «Забудова 2000» договір на резервування місця розташування обєкту не може породжувати право користування земельною ділянкою, оскільки за своєю правовою природою не є договором оренди. Позивачем у 2013 році було помилково задекларовано зобовязання по сплаті земельного податку, у звязку з чим 14.05.2014 року підприємством було подано уточнюючу податкову декларацію, згідно якої було виправлено помилку та було знято податкові зобовязання підприємства по сплаті земельного податку у сумі 392020,24грн. Висновки акту перевірки про порушення позивачем п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 207, п. 286.2 ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового Кодексу України є помилковими, оскільки позивач не є платником податку на землю. Крім того, при обрахуванні суми заборгованості не були враховані внесені позивачем суми земельного податку у 2013 році у розмірі 168000,00 гривень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 року № НОМЕР_1 на суму сплаченого земельного податку в розмірі 168 000,00 гривень та відповідну суму штрафних санкцій. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2015 року судові рішення першої та апеляційної інстанції скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2015р. справу №815/6190/14 прийнято до провадження судді Аракелян М.М.

В процесі нового розгляду справи представник позивача надав до суду уточнення адміністративного позову та просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення. В обґрунтування уточненого адміністративного позову зазначив, що ТОВ «Забудова 2000» не було власником земельних ділянок та не має також ніяких земельних ділянок в оренді або користуванні. З моменту укладення договору на резервування (користування) місця розташування обєкту від 20.09.2011 року №38/1 та по теперішній час позивачем не використовувалася та не використовується земельна ділянка загальною площею 24864 кв.м, яка знаходиться за адресою м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова у своїй господарській діяльності, а саме: будівництво житлових будинків. Причиною невикористання означеної земельної ділянки є відсутність правових підстав для користування, оскільки договір на резервування (користування) не є договором оренди, він не надає підприємству права виконувати роботи по будівництву, а лише надає право на розробку проектної документації під майбутнє будівництво, яке буде здійснюватись по договору про сумісну діяльність з КП «Міське капітальне будівництво» в межах вулиць Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова.

Відповідач при новому розгляді справи в Одеському окружному адміністративному суді додаткових заперечень проти позовних вимог не надав.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного у судовому засіданні 10.02.2016р. судом ухвалено розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 04.06.2014 року №412 і №413 виданих ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України та відповідно до Наказу ДПІ у Київському районі м Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 04.06.2014 року №404-п, була проведена позапланова виїзна перевірка TOB Забудова 2000 з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю та визначенню порушень в сфері земельних відносин в рамках діючого законодавства за 2013 рік.

За результатами перевірки складений акт від 16.06.2014 року № 1365/22-01 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Забудова 2000», код 34056077 з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю та визначенню порушень в сфері земельних відносин в рамках діючого законодавства за період 01.01.2013 року по 31.12.2013 рік».

В висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 207, п. 286.2 ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового Кодексу України, неправомірно задекларовані в уточнюючий декларації з податку на землю (вх.. НОМЕР_2) показники плати за землю всього у сумі 390 020, 24 грн., в т.ч. по періодам: січень 2013 року 40035, 19 грн., лютий 2013 року 40035, 19 грн., березень 2013 року 40035, 19 грн., квітень 2013 року 40035, 19 грн., травень 2013 року 40035, 19 грн., червень 2013 року 40035, 19 грн., липень 2013 року 40035, 19 грн., серпень 2013 року 40035, 19 грн., вересень 2013 року 40035, 19 грн., жовтень 2013 року 29703, 53 грн.

На підставі акту від 16.06.2014 року № 1365/22-01 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування податкового зобовязання із земельного податку на суму 390020,24 гривень, штрафних санкцій на суму 97505,06 гривень.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, ТОВ «Забудова 2000» оскаржило їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 02.10.2014р. №4392/6/99-99-10-01-02-15 податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 07.07.2014 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду, вказуючи на протиправність та необґрунтованість податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з акту перевірки, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року TOB Забудова 2000 згідно умов договору на резервування (використання) місця розташування обєкту від 20.09.2011 року № 38/1 задекларувало податкові зобовязання з плати за землю у сумі 390 020,24 гривень. 14.05.2014 року до ДПІ у Київському районі м. Одеси засобами електронного звязку надійшла уточнююча податкова декларація по платі за землю за 2013 рік, у звязку з чим було знято податкові зобовязання з 01.01.2013 року в сумі 390 020,24 гривень.

15.05.2014 року податковим органом на підставі п. 78.1.4 ст. 78 керівнику ТОВ «Забудова 2000» було направлено запит з проханням надати пояснення та документальні підтвердження причин зменшення податкового зобовязання з 01.01.2013 року по земельному податку. Станом на 04.06.2014 року до ДПІ у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області відповідь не надійшла.

Згідно акту перевірки перевіряючими встановлено, що за договором на право тимчасового користування землею від 20.09.2011 року №38/1 КП Міське Капітальне Будівництво (далі КП МКБ) та TOB Забудова 2000 було передано у строкове користування, терміном на період з моменту прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду і закінчується у момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідно до законодавства України. (24.10.2013 р. був укладений та зареєстрований договір №781 між КП МКБ та Одеською міською радою щодо відведення до КПМКБ у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку площею 24864 кв.м яка знаходиться за адресою - м.Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова). Також в Акті перевірки зазначено, що TOB Забудова 2000 укладено з Одеською міською радою договір на резервування(користування) місця розташування об'єкту від 20.09.2011 №38/1, яким підприємству TOB Забудова та КП МКБ було передано у строкове, платне користування місце розташування об'єкту на земельній ділянці загальною площею 24 864 кв.м. яка знаходиться за адресою - м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова. Плату за місце розташування об'єкту з початку дії договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту вносить TOB Забудова 2000 з початку дії договору (20.09.2011 р.) згідно п.5.3.14 розділу 5 додаткової угоди №2 до договору №9/и про сумісну діяльність.

Таким чином, враховуючи укладений договір та наявність акту прийому-передачі вищенаведеної ділянки TOB Забудова 2000 повинно сплачувати земельний податок за земельну ділянку площею 24864 кв.м у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки (договір на резервування місця розташування об'єкту від 20.09.2011 року №38/1).

З цих підстав перевіркою встановлено порушення позивачем п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 207, п. 286.2 ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового Кодексу України, занижені показники в уточнюючий декларації з податку за землю (вх. НОМЕР_2) на загальну суму 390 020, 24 грн.

Перевіркою повноти визначення плати за землю TOB Забудова 2000 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року встановлено його заниження в уточнюючий декларації з податку на землю (вх.. НОМЕР_2) всього у сумі 390020,24 грн., в т.ч. по періодам: січень 2013 р. - 40035,19 грн., лютий 2013р.- 40035,19 грн., березень 2013р. 40035,19 грн., квітень 2013р.- 40035,19 грн., травень 2013р.- 40035,19 грн., червень2013p.- 40035,19 грн., липень 2013р.- 40035,19 грн., серпень 2013р.- 40035,10 грн., вересень 2013р.- 40035,19 грн., жовтень 2013 р. 29703,53 грн., що є порушенням п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.286.2 ст.286, п.287.1, ст.287 Податкового кодексу України (далі ПКУ) занижено задекларовані показники в уточнюючій декларації з податку на землю (вх. НОМЕР_2) на загальну суму 390020,24 грн.

Суд не погоджується з обґрунтованістю таких висновків з огляду на наступне.

Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно п. 270.1. ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Статтею 274 ПК України встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у зистування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 92, 93 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої дільності.

Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст.ст. 125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Проаналізувавши вказані положення земельного законодавства, суд приходить до висновку, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Судом встановлено, що 20.09.2011 року між Одеською міською радою «Власник», Комунальним підприємством «Одеське Капітальне Будівництво» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Забудова 2000» - «Місцевикористовувач» укладено договір на резервування(користування) місця розташування об'єкту від 20.09.2011 №38/1. Відповідно до п.1 договору Власник надає, а Місцевикористовувач приймає в строкове, платне користування місце розташування об'єкту на земельній ділянці загальною площею 24 864 кв.м. яка знаходиться за адресою - м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова. Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору плату за місце розташування об'єкту вносить Місцевикористовувач виключно у грошовій формі та нараховується у розмірі 5-ти відсотків від розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки та складає: 480422, 21 грн. на рік.

Плату за місце розташування об'єкту з початку дії договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту вносить TOB Забудова 2000 з початку дії договору (20.09.2011 р.) згідно п.5.3.14 розділу 5 додаткової угоди №2 до договору №9/и про сумісну діяльність, про що зазначено у Доповідній записці ДПІ від 16.05.2014р. (а.с.159).

24.10.2013 р. був укладений та зареєстрований договір оренди землі №781 між КП МКБ та Одеською міською радою щодо відведення до КПМКБ у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку площею 24864 кв.м яка знаходиться за адресою - м.Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова.

Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Тобто, до Державного земельного кадастру вноситься інформація про права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, а також інформація щодо правового режиму земель в контексті зонування територій населених пунктів, на території яких розташовані земельні ділянки.

В матеріалах справи відсутні докази, що в Державному земельному кадастрі наявна інформація щодо перебування у ТОВ «Забудова 2000» земельної ділянки на праві власності чи користування, у тому числі земельної ділянки площею 2,4864га за вищевказаною адресою розташування.

ДПІ у Київському районі м.Одеси не надано доказів, що ТОВ «Забудова 2000» належить земельна ділянка на праві власності або оренди. В Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень відсутня інформація щодо реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки або будь-якого іншого документу, який передбачає право власності чи користування відповідною земельною ділянкою ТОВа «Забудова 2000».

Відповідно до договору оренди землі №781 від 24.10.2013р. орендарем земельної ділянки площею 2,4864 га, розташованої за адресою: м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова з 24.10.2013 року є КП Міське Капітальне Будівництво.

При цьому, відповідно до п. 4.1 договору на резервування (користування) місця розташування обєкту визначено, що цільове призначення місця розташування обєкту будівництво комплексу жилих будинків з обєктами обслуговування та підземними переходами. Пунктом 4.2 зазначено, що місце розташування обєкту передається виключно для будівництва комплексу будинків з обєктами обслуговування та підземним паркінгом у 3-денний термін з моменту початку дії цього договору, визначеного п. 2.1 Договору, за актом приймання передачі. Згідно п. 4.4. договір резервування (використання) місця розташування обєкту не дає права «Місцевикористовувачу» на проведення будівництва будь-яких споруд та здійснення земельних, будівельних чи інших робіт відносно місця розташування обєкту.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21.10.2015 року зазначив про необхідність зясування фактичного використання ТОВ «Забудова 2000» у період з 20.09.2011 року по 24.10.2013 року земельною ділянкою площею 24864 кв.м, що знаходиться у м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова. Якщо Товариство не використовувало її, то повинно сплачувати плату за землю у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки та це є цивільними правовідносинами.

На підтвердження фактичного невикористання ТОВ «Забудова 2000» у період з 20.09.2011 року по 24.10.2013 року земельної ділянки площею 24864 кв.м, що знаходиться у м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова, позивачем до суду надано клопотання від 20.02.2013 року відповідно до якого КП «Міське капітальне будівництво» звернулося до начальника управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області та просило внести до Державного земельного кадастру відомості щодо земельної ділянки площею 2, 4864 га (кадастровий номер :09:001:0006), яка надана згідно рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 року №357-VІ комунальному підприємству «Міське капітальне будівництво» в довгострокову оренду терміном на 7 років за адресою у м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова, для будівництва комплексу жилих будинків з обєктами обслуговування та підземним паркінгом. З листа Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 30.04.2013 року вих. 05/3-1226 вих. 13 вбачається, що фахівцями Держсільгоспінспекції в Одеській області з виїздом за адресою м. Одеса, квартал в межах вулиць Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова було проведено обстеження. За наявною інформацією ОГ «Політ» використовує земельну ділянку за вищеозначеною адресою, орієнтованою площею 0, 2320 га під розміщення автомобільною стоянкою. Зазначений лист надісланий на адресу Прокуратури Київського району м. Одеси щодо проведення перевірки та КП «Міське капітальне будівництво».

Згідно пояснень представника позивача ТОВ «Забудова 2000» земельну ділянку площею 24864 кв.м, що знаходиться у м. Одеса, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова не використовує, оскільки підприємство має права здійснювати будівництво відповідно до договору про сумісну діяльність з КП «Міське капітальне будівництво» після затвердження проекту будівництва та отримання дозволу на будівництво. На даний час підприємством ніяких дозволів на проведення будівельних робіт не отримувало.

Разом з чим, представником відповідача не надано до суду доказів фактичного використання позивачем означеної земельної ділянки, крім того відповідачем не виконано вимогу суду щодо надання доказів та пояснень стосовно відповідності бази оподаткування, визначеної в акті перевірки, податком на землю даним державного земельного кадастру.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» в редакції станом на 20.09.2011р., істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, які знаходяться у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, які перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Суд вважає, що договір на резервування (користування) місця розташування об'єкту, не є договором оренди земельної ділянки, не породжує право користування відповідною земельною ділянкою ТОВ «Забудова-2000», оскільки його умови не відповідають істотним умовам договору оренди землі, визначеним ст.15 ЗУ «Про оренду землі», а саме, відсутні усі істотні умови, визначені ст.15 Закону

Предметом договору від 20.09.2011р. є передача в користування ТОВ «Забудова-2000» разом з КП «Міське капітальне будівництво» місця розташування обєкту, а не земельної ділянки, при цьому місцевикористовувачами визначені одночасно дві юридичні особи, які спільно на підставі договору про спільну діяльність від 04.06.2008р. №9/і та рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №176 від 14.04.2011р. мали здійснити будівництво комплексу жилих будинків у м.Одесі, квартал в межах вулиць: Маршрутної, Сибірської, ОСОБА_1, Космонавта Комарова.

Закон України «Про оренду землі» не передбачає можливості надання земельної ділянки одним договором одночасно двом юридичним особам, одна з яких є комунальним підприємством.

Відповідно п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 ПК України).

Згідно із п.п.270.1.1. п.270.1 ст.270,п.287.1 ст.287 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Враховуючи вищевикладене, податковий орган безпідставно визнав в ході перевірки неправомірним незадекларування в уточнюючій податковій декларації з податку на землю за 2013р., поданій ТОВ «Забудова-2000», податкових зобовязань з податку на землю у сумі 390020,24грн. та, як наслідок, протиправно донарахував податкові зобовязання оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 07.07.2014р. № у тому числі 390020,24грн. за основним платежем, 97505,06грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

Договір на резервування місця розташування обєкту від 20.09.2011р. припинив свою дію 24.10.2013р., дані щодо права користування ТОВ «Забудова» земельною ділянкою площею 2,4864га не вносились до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отже база оподаткування податком на землю (площа земельної ділянки), застосована при визначенні спірної суми податку, не відповідає даним Державного земельного кадастру станом на дату перевірки та на 07.07.2014р. (дата податкового повідомлення-рішення). Адже з 24.10.2013р. орендарем земельної ділянки площею 24864кв.м. є КП «Міське капітальне будівництво».

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне, ДПІ у Київському районі м.Одеси не доведена його обґрунтованість та відповідність чинному законодавству.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Забудова-2000».

Згідно ч.1 ст.94 КАС України судовий збір покладається на відповідача з відшкодуванням ТОВ «Забудова-2000» сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Забудова 2000 до ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2014 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № № від 07.07.2014 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян