Справа № 557/1336/15-а
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 557/1336/15-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Пацка Д.В.

при секретарі - Буркальцю В.Ю.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дубича С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач посилається на те, що в жовтні 2015 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням призначити йому пільгову пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (2 категорія). 13.11.2015 року він отримав письмову відповідь, з якої випливає, що у зв`язку з відсутністю даних про дні виїздів у зону відчуження йому відмовлено у призначенні пенсії по причині відсутності підтверджуючих документів. Вважає такі дії відповідача незаконними. Вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією паспорта з зазначенням дати народження. На день звернення до відповідача за призначенням пільгової пенсії йому виповнилося 50 років.
Позивач, посилаючись на ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказує на те, що відповідно до оригіналу довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , він в складі даної частини виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з 6 червня 1986 року по 15 вересня 1986 року. Тобто, до 1 липня 1986 року він перебував в зоні відчуження 25 календарних дні, тоді як Законом передбачено «незалежно від кількості робочих днів», а з червня по вересень 1986 року включно він перебував в зоні відчуження 77 календарних дні, тоді як Законом передбачено «не менше 5 календарних днів». За таких обставин він має право на зменшення віку виходу на пенсію на 10 років.
Право на пільгову пенсію підтверджується також посвідченням № НОМЕР_2 серії А, виданого 27.01.1993 року, перереєстрованим 30.09.1998 року, протокол №454, в якому зазначено, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС другої категорії і має право на пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством.
У військовому квитку НОМЕР_3 від 14 листопада 1982 року зазначено, що він з 6 червня 1986 року по 15 вересня 1986 року приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС.
Вважає, що зазначені у відповіді управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про відсутність дат виїзду в зону ЧАЕС не відповідає дійсності. Законодавство України не зобов`язує його надавати будь-які інші підтверджуючі документи про право на пільгову пенсію.

Позивач просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( категорія 2) незаконними; - зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області призначити йому пільгову пенсію, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС (2 категорія) та провести відповідні нарахування з дати звернення за призначенням пенсії із відповідною заявою.
В запереченні проти позову начальник управління ПФ України в Гощанському районі вказує на те, що згідно наданих позивачем документів, а також у витребуваних відповідачем архівних довідках відсутні дні виїздів позивачем у зону відчуження, відсутні відомості щодо отримання дози та отримання добових коштів за участь у ліквідації наслідків аварії, тому було правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії, відповідно до закону, підстав для задоволення позову немає, просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що він перебував у складі військової частини ремонтного батальйону, з 06 червня 1986 року по 15 вересня 1986 року, періодично виїжджали в зону відчуження для ремонту військової техніки, однак це не було належним чином зафіксовано, також він виконував роботи електрика, 4 рази їздили в м. Прип`ять на розвантаження вагонів з цементом. Тому вважає, що є підстави для задоволення позову.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він проходив військову службу разом з ОСОБА_1 . Проходив військову службу у НОМЕР_4 , брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.07.1986 по 15.09.1986 частина значилася в с. Давидки, однак фактично ремонтний батальйон перебував в с. Радча Народицькогорайону. Він та ОСОБА_1 виконували ремонтні роботи, заміна автозапчастин із виїздом в зону відчуження. Для них видавали довідку про дозу опромінення, видавали персональні дозиметри , які не перевіряли. Він разом з ОСОБА_1 більше 5 разів виїжджали в зону відчуження та проводили там ремонтні роботи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що він проходив військову службу разом з ОСОБА_1 . Проходив військову службу у НОМЕР_4 , брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 06.06.1986 по 05.07.1986 частина значилася в с. Давидки, однак фактично ремонтний батальйон перебував в с. Радча Народицькогорайону. Він та ОСОБА_1 виконували ремонтні роботи, заміна автозапчастин із виїздом в зону відчуження, також в зону відчуження возили бетон та бетонні плити. Він разом з ОСОБА_1 більше 5 разів виїжджали в зону відчуження та проводили там ремонтні роботи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 показав, що він проходив військову службу разом з ОСОБА_1 . Проходив військову службу у НОМЕР_4 , брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.06.1986 по 26.09.1986 частина значилася в с. Давидки, однак фактично ремонтний батальйон перебував в с. Радча Народицькогорайону. Він та ОСОБА_1 виконували ремонтні роботи, заміна автозапчастин із виїздом в зону відчуження, також в зону відчуження возили бетон та бетонні плити, проводили мийку автомобілів, які працювали в зоні відчуження та біля реактора. Він разом з ОСОБА_1 більше 5 разів виїжджали в зону відчуження та проводили там ремонтні роботи.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:
2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: - у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; - у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; - у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; - на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення віку виходу на пенсію 10 років.
Згідно ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_5 , виданим Рівненською облдержадміністрацією 27.01.1993 року.
Крім того, дана обставина підтверджується довідкою СГП «Ім. Мічуріна», довідкою начальника штабу ВЧ № НОМЕР_1 , копією військового квитка позивача серії НОМЕР_3 , посвідченням про нагородження пам`ятною медаллю «25 років пам`яті», подякою голови обласної державної адміністрації від 14.12.2006, листом подяки на адресу батьків позивача від 04.09.1986, листом подяки на адресу позивача від 15.09.1986.
Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Судом встановлено, що 07.10.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі № 3273/02 від 13.11.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердив позивач в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, лист відповідача про відмову у призначенні пенсії, архівна довідка галузевого Державного архіву Міністерства оборони України № 657/04 від 27.02.2014 року.
Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт перебування у зоні відчуження позивача та виконання ним ремонтних робіт більше 5-ти днів.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач перебував у зоні відчуження не менше ніж один робочий день в період з 06 червня 1986 року по 15 вересня 1986 року, де виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тобто, до 1 липня 1986 року він перебував в зоні відчуження 25 календарних дні, тоді як Законом передбачено «незалежно від кількості робочих днів», а з червня по вересень 1986 року включно він перебував в зоні відчуження 77 календарних дні, тоді як Законом передбачено «не менше 5 календарних днів».
Отже, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 50 років, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому відмова управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі, згідно якої ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є незаконною.
Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обґрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.
Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб`єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 07.10.2015 року, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 70, 71, 86, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст.19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі щодо відмови у призначенні пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за зверненням ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі призначити ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2015 року на підставі п.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст постанови суду виготовлено 15.02.2016 року.