Справа № 813/9005/13-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Львів № 876/1329/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: Міклюша Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2013 року позивач суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №0/7303 та за №0/0/7302 від 13.11.2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року позов задоволено. Суд визнав протиправними та скасував прийняті Державною податковою інспекцію у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області податкові повідомлення-рішення від 13.11.2013 року за №0/0/7302 та за №/7303.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року скасувати та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Представник апелянта Міклюш Т.Р. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, податковим органом проведено планову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт №230/49/17-2000/НОМЕР_1 від 25.10.2013 року, яким встановлено порушення:

- пп.164.1.3 ст.164, п.167.1 ст.167, п.177.1 ст.177 ПК України, в частині заниження чистого оподатковуваного доходу, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті в бюджет за 2011 рік, в сумі 188376 грн. 60 коп.

- пп.168.1.2, пп.168.1.6 п.168.1 ст.168 ПК України, в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати, в результаті чого сума неперерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб становить 1320 грн. 33 коп.

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 13.11.2013 року за №0/0/7302, яким фізичній особі - підприємцю збільшено податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності на суму 1650 грн. 41 коп., в тому числі 1320 грн. 33 коп. за основним платежем та 330 грн. 08 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та за №/7303, яким фізичній особі збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 235470 грн. 75 коп., в тому числі 188376 грн. 60 коп. за основним платежем та 47094 грн. 15 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Що стосується податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності.

У відповідності до положень абзацу 2 п.164.1 ст.164 ПК України, загальним оподатковуваним доходом вважається будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Як передбачено п.177.2 ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп. 177.5 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

В період 2011 року позивачем було внесено на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 грошові готівкові кошти як поповнення обігових коштів на загальну суму 1113580 грн., а саме: 09.03.2011 року - 100000, 00 грн., 14.03.2011 року - 90000,00 грн., 22.03.2011 року - 25580, 00 грн., 19.05.2011 року - 97000,00 грн., 23.05.2011 року - 120000, 00 грн., 24.05.2011 року - 130000,00 грн., 26.05.2011 року - 119000,00 грн., 07.06.2011 року - 94000,00 грн., 08.06.2011 року - 86000, 00 грн, 10.06.2011 року - 85000,00 грн., 14.06.2011 року - 35000,00 грн., 23.06.2011 року - 90000, 00 грн., 11.07.2011 року -13000, 00 грн., 19.07.2011 року - 9000, 00 грн., 11.08.2011 року - 20000, 00 грн.

Як видно з матеріалів справи позивач до перевірки не надав доказів на підтвердження походження спірної суми коштів (договір позики, договір безповоротної/поворотної фінансової допомоги та інші ) і за підсумком звітного податкового року дані суми не були задекларовані, не відображені, не нараховані, не виплачені та не були включені до загального річного оподаткованого доходу, тому, відповідно до п.п. 164.1.3 п.154.1 ст. 164 Податкового Кодексу України такий дохід підлягає оподаткуванню протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності оподатковуються за ставками, визначених в п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, позивач до перевірки податкового органу не надав доказів на підтвердження походження спірної суми коштів (договір позики, договір безповоротної/поворотної фінансової допомоги та інші ) і за підсумком звітного податкового року дані суми не були задекларовані, не відображені, не нараховані, не виплачені та не були включені до загального річного оподаткованого доходу.

Що стосується збільшення податку з доходів фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності.

У відповідності до положень пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Як передбачено підп.168.1.6 п.168.1 ст.168 ПК України, для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Пунктом 54.2 статті 54 цього Кодексу передбачено, що грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Як видно з акту перевірки, кредитовий залишок податку на доходи з фізичних осіб станом на 31.12.2012 року становив 1585,52 грн., сума не перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб до бюджету складає у сумі 1320, 33 грн.

Отже, в порушення п.п. 168.1.2 пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України сума не перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб до бюджету складає суму в розмірі - 1320,33 грн.

За таких обставин, податковий орган приймаючи оспорювані податкові повідомлення - рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України а тому відсутні підстави для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, колегія суддів приходить до висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року у справі за № 813/9005/13-а - скасувати.

В позові суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель