Справа № 813/519/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р. Справа № 876/6360/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року в справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2015 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобовязання відповідача за власний рахунок здійснити знесення добудови до квартири № 1 на майдані Шевченка, 8 в м. Турка.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що відповідач при будівництві добудови допустила відхилення від будівельного паспорту від 07 червня 2005 року (розмір добудови згідно будівельного паспорту 5,0 на 2,5 метра, а фактичні розміри становлять 5,05 на 3,26 метра), чим порушила ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивачем не надано доказів щодо невідповідності спірного приміщення будівельним та технічним нормам, доказів порушення прав інших осіб, не доведено неможливість оформлення відповідачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно шляхом звернення до компетентного державного органу з питання надання земельної ділянки, прийняття забудови до експлуатації тощо.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки № 05-894-3/4 від 27 червня 2014 року Інспекцією ДАБК у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівного законодавства щодо будівництва за адресою м. Турка, майдан Шевченка, 8, якою встановлено, що ОСОБА_1 розпочала будівництво добудови до кв. 1 на майдані Шевченка, 8 згідно дозволу на виконання будівельних робіт № 74 від 22 липня 2005 року, однак, з відхиленням від будівельного паспорту від 07 червня 2005 року (розміри добудови згідно будівельного паспорту від 07 червня 2005 року 5,0 на 2,5 м, а фактичні розміри становлять 5,05 на 3,26 м), чим порушено ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено Акт № 28/50-ф від 04 липня 2014 року.

Головним державним інспектором відділу державного контролю за будівництвом об'єктів Західного напрямку управління контролю у сфері містобудування № 2 інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області ОСОБА_2 04 липня 2014 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 28/12-ф та видано припис № 28/9-ф, яким зобов'язано ОСОБА_1 привести будівництво добудови до квартири 1 на майдані Шевченка, 8 у відповідність до будівельного паспорту від 07 червня 2005 року у 60-ти денний термін та повідомити інспекцію ДАБК у Львівській області про виконання даного припису.

На підставі направлення на здійснення позапланової перевірки № 05-1246-З/Н від 01 жовтня 2014 року начальником управління державного контролю у сфері містобудування № 1 ОСОБА_3 проведено перевірку з приводу виконання вимог припису інспекції ДАБК від 04 липня 2014 року № 28/9-ф щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, якою встановлено, що ОСОБА_1 не виконала вимог припису, продовжила будівництво добудови до квартири 1 на майдані Шевченка, 8 з відхиленням від проектної документації, про що складено Акт № 28/60-ф від 03 жовтня 2014 року та протокол про адміністративне правопорушення № 28/15-ф від 03 жовтня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль є сукупністю заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З 13 березня 2012 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі - Закон № 3038), відповідно до статті 34 якого отримання замовником дозволу на виконання будівельних робіт, як підстави виникнення права на їх виконання, передбачено лише у випадку будівництва об'єктів, віднесених до IV і V категорій складності. Виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, відповідно до підп. 1 ч. 1 статті 24 Закону № 3038, дозволено після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Будівельний паспорт, відповідно до статті 27 Закону № 3038, визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Відповідно до частини 4 статті 41 цього Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають, зокрема, право: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабміну України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Відповідно до пунктів 16 та 17 цього Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Згідно з пунктом 20 Порядку протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Інспекція ДАБК у Львівській області дійшла висновку про істотне порушення ОСОБА_1 будівельних норм та правил, оскільки будівництво проводиться з відхиленням від будівельного паспорту від 07 червня 2005 року та винесла припис з вимогою привести будівництво добудови до квартири 1 на майдані Шевченка, 8 у відповідність до будівельного паспорту, а у зв'язку із невиконанням припису, позивач звернувся до суду з вимогою зобов'язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення забудови до квартири.

Відповідно до частин 1, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до наведених вище норм статті 41 Закону № 3038 Інспекція ДАБК наділена правом виносити обов'язкові до виконання приписи з вимогою або про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

З наведених вище положень можна зробити висновок, що знесення самочинного будівництва є крайнім, радикальним заходом стосовно порушника і застосовується у випадку: 1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 2) істотного порушення будівельних норм і правил та при умові, що особа, яка здійснила таке будівництво відмовляється провести перебудову.

Згідно з положеннями ч.7 ст.376 ЦК України, для задоволення вимоги про знесення самочинного будівництва необхідна наявність певних умов, а саме: істотне відхилення від проекту, суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб, істотне порушення будівельних норм і правил, а також неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від такої перебудови.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами, а не з невиконанням припису.

Крім того, встановлено, що постановою Турківського районного суду Львівської області від 04 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Турківської міської ради Львівської області та ОСОБА_1 про скасування рішення Турківської міської ради Львівської області № 844 від 21 квітня 2005 року відмовлено.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 21 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у зв'язку із невиконанням припису № 28/9-ф від 04 липня 2014 року задоволено, визнано незаконною та скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 188-42 КпАП України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року в справі № 813/519/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_5

Ухвалу складено в повному обсязі 15 лютого 2016 року.