Справа № 815/6440/15
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6440/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 год. 05 хв.

09 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Селезньовій А.В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410070/2 від 30.08.2015 року.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджували заявлену митну вартість товару, правомірність застосування резервного методу визначення митної вартості відповідачем не доведена, оскільки, всі порушення, визначені в рішенні про коригування митної вартості товарів є не обґрунтовані.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях (аркуші справи 61-67), оскільки, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, Одеською митницею ДФС встановлені розбіжності в поданих документах та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та ціни, що була фактично сплачена за товар, однак, додаткові документи позивачем на вимогу митних органів не були надані, при цьому, дані ЄАІС свідчать про здійснення розмитнення подібних товарів за значно вищою ціною, ніж заявлена позивачем.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» та Фірмою «T-BUSINESS, INC» (Panama) 21.08.2015 року укладений зовнішньоекономічний контракт №ОМКТВS/2 за яким Фірма «T-BUSINESS, INC» (Panama) зобовязалася поставляти, а ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» приймати та оплачувати товар, вказаний в Специфікаціях до кожної партії товару (аркуші справи 91-95).

В межах зазначеного контракту Фірма «T-BUSINESS, INC» (Panama) зобовязалася поставити, а ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» прийняти та оплатити товар відповідно до Специфікації №13670/F від 29.08.2015 року та Інвойсу №13670 від 21.08.2015 року, проформи-інвойсу №13670 від 29.08.2015 року, зокрема, 18 найменувань велосипедних запчастин, вагою брутто 26000 кг, вагою нетто 24912,73 кг, кількість місць 1186, на загальну суму 37627,80 доларів США, на умовах поставки CIF-ILYICHEVSK (аркуші справи 96-97, 110, 114).

При цьому, 21.08.2015 року ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» та Фірмою «T-BUSINESS, INC» (Panama) підписана Специфікація №13670/F від 21.08.2015 року та Фірмою «T-BUSINESS, INC» (Panama) наданий Інвойс №13670 від 21.08.2015 року, а в подальшому сторонами контракту підписана Специфікація №13670/F від 29.08.2015 року з іншим асортиментом та вартістю товару та на цю партію товару надана проформа-інвойс №13670 від 29.08.2015 року з посиланням на технічні помилки щодо даних зазначених 21.08.2015 року (аркуші справи 96-98, 101-102, 110, 114).

Асортимент, кількісні та якісні характеристики фактично ввезеного товару підтверджуються Актом №б/н про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 29.08.205 року та відповідають даним специфікації №13670/F від 29.08.2015 року, пакувального листа №13670 від 29.08.2015 року (аркуші справи 106-107, 111-113).

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, до відділу митного оформлення №1 митного поста «Іллічівськ-порт» Одеської митниці ДФС подана електронна митна декларація №500040001/2015/009857 від 30.08.2015 року, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №ОМКТВS/2 від 21.08.2015 року та складає 37627,80 доларів США та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 28.08.2015 року, CMR №5842 від 26.08.2015 року, коносамент №SZSCN 1506036 від 28.08.2015 року, Інвойс №13670 від 21.08.2015 року, зовнішньоекономічний контракт №ОМКТВS/2 від 21.08.2015 року, Специфікацію №13670/F від 29.08.2015 року, пакувальний лист №13670 від 29.08.2015 року, акт б/н про проведення огляду товарів від 29.08.2015 року, лист №0114/08 від 26.08.2015 року Органу з сертифікації продукції, послуг та систем управління ТОВ «СТАНДАРТ-ЛП», лист №13670/1 від 29.08.2015 року, лист №13670/2 від 29.08.2015 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів 500040001/2015/009844 від 30.08.2015 року, проформа-інвойс №13670 від 29.08.2015 року, Специфікація №13670/F від 21.08.2015 року, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 28.06.2015 року, декларація про походження товару №13670 від 29.08.2015 року (аркуші справи 68-76, 91-115).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-лист) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

З матеріалів справи вбачається, що за електронною митною декларацією №500040001/2015/009857 від 30.08.2015 року спрацювали профілі ризику програмного комплексу АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема, №105-2 (необхідність здійснення контролю визначення митної вартості), №106-2 (необхідність витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів) та під час перевірки документів митним органом встановлені розбіжності в поданих документах, зокрема, умови поставки CIF зазначені в інвойсі, проформі-інвойсі та специфікаціях не відповідають умовам поставки контракту, протоколу узгодження змін умов поставки товару відсутній, не наданий передбачений умовами контракту сертифікат якості виробника, який би підтверджував якість і характеристики товару, загальна сума, асортимент та вага товару зазначеного в специфікації і інвойсі від 21.08.2015 року відрізняється від даних специфікації і проформи-інвойсу від 29.08.2015 року, тощо.

На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» надало відповідь про відсутність можливості надати додаткові документи та не надало жодного додаткового документу (аркуші справи 103-104).

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, подані позивачем разом з електронною митною декларацією №500040001/2015/009857 від 30.08.2015 року документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею ДФС 30.08.2015 року складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2015/00106 та того ж дня, 30.08.2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2015/410070/2 за 6 (резервним) методом визначення митної вартості, в якому міститься посилання на розбіжності в поданих до митного оформлення товару документів та дані бази ЄАІС щодо розмитнення аналогічного (подібного) товару за іншими цінами ніж зазначені позивачем (аркуші справи 77-83).

Суд вважає рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2015/410070/2 обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

В даному випадку, за електронною митною декларацією №500040001/2015/009857 від 30.08.2015 року спрацювали профілі ризику програмного комплексу АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема, №105-2 (необхідність здійснення контролю визначення митної вартості), №106-2 (необхідність витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).

Відповідно до п. 3.1, 3.6 Зовнішньоекономічного контракту №ОМКТВS/2 від 21.08.2015 року умовами поставки по контракту є СІР Київ (Україна), допускаються поставки на інших умовах, які будуть зазначені в інвойсах на кожну окрему партію.

При цьому, у випадку змін умов поставки товару, сторонами підписується протокол узгодження із вказівкою відвантажувальних реквізитів.

Такий протокол відповідно до умов договору не був підписаний, проте умови поставки згідно із специфікацією та інвойсом є CIF-ILYICHEVSK, тобто умови поставки змінені в порівнянні з умовами контракту.

Умови СІР Київ (Україна) є умовами поставки до покупця з включенням доставки, страхування, тощо, а умови поставки CIF-ILYICHEVSK передбачають поставку в порт з включенням доставки, страхування, тобто, не є тотожними в повному обсязі.

Крім того, п. 2.2 контракту №ОМКТВS/2 від 21.08.2015 року передбачено надання сертифікатів якості заводу виробника або продавця товару покупцю, однак сертифікати якості під час розмитнення товару не були надані.

Також, загальна сума, асортимент та вага товару зазначеного в специфікації і інвойсі від 21.08.2015 року відрізняється від даних специфікації і проформи-інвойсу від 29.08.2015 року, тобто зазначені документи мають розбіжності, які можуть бути усунуті шляхом надання додаткових документів, зокрема, митної декларації країни відправлення, бухгалтерської документації, тощо.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що у митних органів цілком обґрунтовано виникли сумніви щодо митної вартості товарів, що і стало підставою для вимоги надання додаткових документів, зокрема, бухгалтерської документації, каталогів, прейскурантів виробника товарів, висновків про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, митної декларації країни відправлення, тощо.

Однак, позивачем до митних органів не було надано жодного додаткового документа, а тому відповідачем цілком обґрунтовано здійснено коригування митної вартості та не здійснено розмитнення товару за першим методом (за ціною договору).

При цьому, відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Враховуючи відсутність даних у митного органу щодо фізичних характеристик товару, якості товару, репутації на ринку, відповідачем за результатами усної консультації застосований резервний метод визначення митної вартості товарів, що не заперечується позивачем.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч. 7, 8, 9 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій, строк дії яких складає не більше 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Позивач скористався правом щодо випуску товарів під гарантійні зобовязання за ЕМД №500040001/2015/9864 від 31.08.2015 року, однак протягом дії гарантії не надав до митниці будь-яких додаткових документів та суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді позивачем також не надано жодного додаткового документа, який би свідчив про суму фактично сплаченої митної вартості товару, зокрема бухгалтерська документація, прас-листи виробника, митна декларація країни виробника, тощо.

При цьому, відповідачем було проаналізовано цінову інформацію ЄАІС ДФС, за якою ціна на товарні позиції, заявлені до розмитнення позивачем відрізняється від ціни наявної в ціновій базі по аналогічним чи подібним товарам (аркуші справи 129-146).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність свого рішення, разом з цим, позивачем не доведена протиправність рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ОМІКРОН ПЛЮС» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410070/2 від 30.08.2015 року відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 15.02.2016 року.

Суддя Л.І. Свида

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМІКРОН ПЛЮС» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2015/410070/2 від 30.08.2015 року відмовити.

15 лютого 2016 року.