Справа № 826/16790/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 січня 2016 року № 826/16790/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд, відповідач 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства ««Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича (надалі - Уповноважена особа Фонду, відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду про невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

визнати протиправним і скасувати рішення Фонду про невключення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду;

зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду.

В обґрунтування позову позивач зазначає про безпідставне прийняття рішень про невключення позивача до переліку вкладників та до загального реєстру вкладників, вказує на незаконність таких рішень, у зв'язку з чим просить визнати їх протиправними та скасувати.

Представники сторін у судове засідання не прибули, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 2 подав до суду письмові заперечення, у яких зазначив суду, що включення певного вкладника банку до повного переліку вкладників, а потім і до загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду, проте позивач не набув такого права і не має законних підстав для включення його до такого повного переліку, оскільки здійснення операцій з перерахування грошових коштів на рахунок позивача спрямовано на привласнення державних коштів.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Між позивачем та ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» укладений договір банківського рахунку від 11.09.2014р. №1650/18797/2014р.

ЗА умовами вказаного договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок в валюті UAN №7001 та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, а також виконує розпорядження Клієнта на здійснення операцій за рахунком.

Як стверджує позивач, згідно платіжного доручення №17 від 12.09.2014р. на банківський рахунок позивача фізичною особою ОСОБА_3 перераховано грошові кошти у розмірі 195 000 грн. на виконання умов договору позики №б/н від 11.09.2014р., укладеного між ОСОБА_3 та позивачем. Зазначеного договору позики позивачем суду не надано.

В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014р. №597 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 25.09.2014р. №97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "КБ "ЕКСПОБАНК», згідно з яким з 25.09.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Бондаря Юрія Миколайовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №139 від 04.12.2014р. повноваження Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» передано Волощуку Ігорю Григоровичу.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015р. № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 26.01.2015р. №15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ "ЕКСПОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» з відшкодуванням з боку Фонду та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича строком на 1 рік з 26.01.2015 р. по 25.01.2016 р. включно.

З матеріалів справи вбачається, що Листом від 20.02.2015р. №1401/1064 позивача повідомлено про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», а також вказано про включення позивача до переліку фізичних осіб, яким тимчасово заблоковано та призупинено виплату коштів, у зв'язку з чим зазначено про невключення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, листами від 02.09.2015р. №1101/5013 та №1101/4970 позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського рахунку від 11.09.2014р. №1650/18797/2014р. з підстав, передбачених п.2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012р. (надалі - Закон №4442) цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №4442 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч.2 ст.27 Закону).

В той же час, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012р. №14 затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення).

Відповідно до пункту 3 розділу 3 Положення Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (п.2. розділу 4 Положення).

Згідно пункту 1,2 розділу 5 Положення після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань.

В даному випадку позивач оскаржує рішення відповідачів про невключення позивача до переліку вкладників та до загального реєстру вкладників, яких само по собі не існує як конкретних документів, що виготовлено в натурі та мають свої певні реквізити: дата, номер, зміст, підпис.

У такому випадку мова може йти лише про бездіяльність щодо невключення позивача до переліку вкладників та до загального реєстру вкладників, в той же час позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів позивачем суду не заявлялись.

Оскільки в силу положень ч.2 ст.11 КАС України суд вирішує справу лише в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог у цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо зобов'язання включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» за рахунок Фонду суд зазначає наступне.

Діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання, перезатвердження Переліку вкладників. У той же час, пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Враховуючи вищенаведене, а також перебування ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» на стадії ліквідації, позовні вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників не є належним способом захисту прав вкладника, оскільки перелік вкладників вже сформовано та подано до Фонду, а відтак способом захисту цього права має бути вимога про зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, проте вказаних вимог в даному випадку позивачем не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників.

В частині вимог до Фонду щодо зобов'язання включити позивача до загального реєстру вкладників слід зазначити, що вказані вимоги є передчасними, оскільки Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, які формуються Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко