Справа № 2-а-746/09/1404
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 р.Справа № 2-а-746/09/1404

Категорія:10.3.1.Головуючий в 1 інстанції: Молчанов О.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2009 року у справі за адміністративним позовом прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2008р. прокурор Березнегуватського району Миколаївської області звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 соціальної допомоги неправомірною та зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої державної соціальної допомоги дитині війни за 2006-2007 роки в сумі 2744,25 грн.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26.03.2009р. позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_2 підвищення розміру пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язано УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.05.2000р.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 19.12.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 19.01.2006р., п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»було виключено. Статтю 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»викладено у редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абз.7 ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.2006р., а ст.6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному КМУ за погодженням з Комітетом ВРУ з питань бюджету». При цьому, порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році КМУ розроблено не було.

Таким чином, у 2006р. позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком як дитина війни.

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. ст.111 вказаного Закону визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. позивач мав право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком.

Колегією суддів встановлено, що позивачем пропущений строк для звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України. Відповідно до ст.100 КАС України (ред. 2005р.) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягав на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, тому при визначені дати початку проведення перерахунку пенсії застосовується річний строк для звернення до суду з моменту подачі позовної заяви, тобто захист порушених прав позивача починається з 29.12.2007 року.

Юридична необізнаність позивача не являється поважною причиною для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на УПФУ зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Апеляційний суд вважає, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством іншого визначення розміру мінімальної пенсії за віком не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2009 року змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позов прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену суму державної соціальної грошової допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 29.12.2007р. по 31.12.2007р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити».

В іншій частині постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

Яковлєв О.В.