Справа № 2-а-6111/09/1470
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 р.Справа № 2-а-6111/09/1470

Категорія:14Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді доповідача-головуючого ОСОБА_1,

суддів - Джабурії О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про визнання діяльності суду, такою, що суперечить Конституції України та порушує законодавство України та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про визнання діяльності суду, такою, що суперечить Конституції та порушує законодавство України та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року було відмовлено у відкритті провадження.

При цьому суд встановив, що позивач оскаржує дії відповідача, які стосуються здійснення ними правосуддя.

Відмовляючи у відкритті провадження у порядку ст.109 КАС України суддя послався на рішення Конституційного суду від 23.05.2001 р. по справі №6-рп/2001, відповідно до якого процесуальні акти і дії судді, які стосуються вчинення судочинства належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не перешкоджає адміністративним судам відкривати провадження у таких справах і розглядати їх, виходячи з положень ст.ст 6,55 Конституції України, ч.2 ст.18 КАС України. Тому за правилами адміністративного судочинства можна оскаржувати зазначені дії суду, що повязані з не вчиненням дій, визначених процесуальним законодавством, а також коли дії суду вчинені в ході здійснення судочинства, яким заподіяну моральну шкоду.

Тому, у звязку з вищевикладеним, апелянт просив ухвалу скасувати, та направити матеріали адміністративного позову до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу суд першої виходив з того, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Цей висновок колегія суддів вважає обґрунтованим виходячи з такого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Субєкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої вищезгаданої статті КАС це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Рішенням Конституційного суду від 23 травня 2001 року N 6-рп/2001 по справі N 1-17/2001 визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Отже , у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_2А фактично оскаржує дії суду при вчиненні правосуддя та просить стягнути моральну шкоду.

Отже, цей позов не є адміністративним, оскільки вимоги ОСОБА_2 не стосуються захисту прав, свобод та інтересів цих осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а вимоги про відшкодування моральної шкоди безпосередньо повязані із первісними позовними вимогами, а відтак суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги є не суттєвими та такими, що вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1ч.1 ст.109, ч.1 ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 204, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2009 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: