Справа № 813/337/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/337/16

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2016 року № 813/337/16

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., ознайомившись з позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області до Райкоопзаготпром Яворівської райспоживспілки про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява від Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області до Райкоопзаготпром Яворівської райспоживспілки про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 106 КАС України суб”єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов”язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів; до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана позовна заява подана без додержання вимог ст.106 КАС України, а саме: не додано документу про сплату судового збору.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою чи суб’єктом владних повноважень сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки в управлінні відсутні кошти на сплату судового збору.

Суд, розглядаючи питання про звільнення від сплати судового збору по суті, зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір”.

Відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Як встановлено вище, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що він є бюджетною установою, та видатки на звернення з позовами до суду не передбачено.

Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд зазначає, що позивач не включений до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом України “Про судовий збір”, (в редакції, чинній на момент подання позову), а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім цього, позивач не надав суду жодних доказів, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, неможливості перерозподілу бюджетних асигнувань в межах затвердженого кошторису на сплату судового збору, відсутності економії фонду оплати праці та спрямування їх на сплату судового збору, тощо.

За таких обставин, суд вважає, що наведені обставини в обґрунтування звільнення від сплати судового збору є недостатніми, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Суд зазначає, що подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст.106 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Відповідно до частини 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу надати строк до 09 березня 2016 року для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз’яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків вказаних у мотивувальній частині даної ухвали, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Сакалош В.М.