Справа № 816/4335/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 р. Справа № 816/4335/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. по справі № 816/4335/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області , Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив визнати незаконним та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області :

- від 09 липня 2015 року №743 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" у частині звільнення з органів внутрішніх справ міліціонера відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області старшини міліції ОСОБА_1

- від 25 вересня 2015 року №554 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни за п. 64 "є" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ";

- поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 (далі-позивач) не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу , в якій просив постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2015 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не вірне встановлення обставин справи, не доведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належний чином, просив справу розглянути за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що старшина міліції ОСОБА_1 з 03.06.2013 року по 25.09.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ міліціонером відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області, що підтверджується копією наказу від 03.06.2015р. № 267 о/с, трудовою книжкою. (т. 2 а. с. 14).

29.06.2015 до УМВС в Полтавській області надійшла інформація з відділення Центральної районної лікарні м. Полтави про отримання тілесних ушкоджень міліціонером відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління УМВС у Полтавській області ОСОБА_1 (т.1 а. с. 83,86).

29.06.2015 року наказом начальника УМВС в Полтавській області № 617 призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем.

Висновком службового розслідування встановлено, що 28.06.2015 року працівники Полтавського гарнізону МВС України залучалися для охорони громадського порядку під час проведення святкового концерту до Дня молоді, серед яких було залучено: старшину міліції ОСОБА_1, старшину міліції ОСОБА_3, прапорщика міліції ОСОБА_4, рядового міліції ОСОБА_5, що підтверджується планом забезпечення охорони громадського порядку.

Так, близько 23:00год. 28.06.2015 року, після закінчення несення служби по охороні громадського порядку ОСОБА_1, разом з ОСОБА_3, на зупинці громадського транспорту Сінна придбали по три пляшки міцного пива, яке вживали протягом 3-4 годин, в подальшому направилися до гуртожитку Полтавського університету економіки і торгівлі до знайомої ОСОБА_3, якої на місці не було.

Згідно пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_3 , в гуртожитку із сусідньої кімнати вийшов незнайомий хлопець, запитав що сталося та, на прохання ОСОБА_3 , зробив по чашці кофе . ОСОБА_1 зазначав, що взявши каву він направився разом з ОСОБА_3 на вулицю, при виході з гуртожитку ОСОБА_1 перечепився і не втримавши рівновагу впав, під час падіння в руці тримав чашку з кавою, яка в подальшому розбилася та на яку він впав і отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї та обличчя зліва з пошкодженням біля вушної слинної залози та мязів шиї.

29.06.2015р. факт отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень зареєстрований в журналі ЄО Київського РВ Полтавського МУ УМВС, вказані відомості внесені до ЄРДР за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події , проведеного 29.06.2015р. встановлено, що сліди бурого кольору ззовні схожі на плями крові, були знайдені на верхній частині ручки пластикових дверей, які ведуть до чергової частини роти, також на альтанці . Окрім цього на альтанці та неподалік неї в урні були виявлені та вилучені керамічні уламки чашки білого кольору та скляної чашки. На камуфльованій сітці захисного кольору, яка є частиною стіни альтанки на відстані 131 см від землі і на відстані 42 см від краю оглядом виявлено уламок кераміки білого кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору. Також у кімнаті відпочинку особового складу роти була виявлена порожня пластикова пляшка з під пива ємністю 2 літри та одна повна пляшка з пивом марки Рогань ємністю 1 літр.

За висновками службового розслідування , вказані обставини свідчать про отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень на території розташування роти, а не біля гуртожитку. (т. 1 а. с. 78-82, 122-127).

09.07.2015 року наказом УМВС України в Полтавській області №743 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (т. 1 а. с. 44).

В період з 29.06.2015р. по 09.09.2015р. позивач перебував на лікарняному.

25.09.2015 року наказом УМВС України в Полтавській області № 554 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ за підпунктом "є" п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (т. 1 а. с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення у вигляді вживання алкогольних напоїв на зупинці громадського транспортну та перебування у нетверезому стані у громадських місцях, що є порушенням службової дисципліни, факт скоєння дисциплінарного проступку підтверджений службовим розслідуванням, поясненнями позивача, а тому накази про звільнення позивача зі служби, прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про міліцію, працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

За приписами підпункту "є" пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 року. (далі Статут).

Відповідно до ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно частини другої статті 5 Статуту особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом ст.7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу : дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги , статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни , забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим , дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в ст.12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

До вчинків, які є несумісними з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення.

Колегія суддів зазначає, що звільнення за порушення службової дисципліни може мати місце лише тоді, коли працівник міліції скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Відповідності до пункту 2.1 зазначеної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Суд першої інстанції виходив з доведеності факту скоєння позивачем адміністративного порушення у вигляді вживання алкогольних напоїв на зупинці громадського транспорту та перебування у нетверезому стані у громадських місцях, посилаючись на висновок службового розслідування.

Так, в висновку службового розслідування, відповідачем взято до уваги картку виклику швидкої допомоги № 51649 від 29.06.2015 року, яка містить попередній діагноз ОСОБА_1 : різана рана лівої бокової поверхні шиї. Суіцідальна спроба? Алкогольне спяніння.

Колегія суддів зазначає, що картка виклику швидкої допомоги не є належним доказом в підтвердження вживання позивачем алкогольних напоїв, тому як запис містить лише попередній діагноз, зроблений з візуального огляду, зі слів позивача який отримав тілесні ушкодження, без проведення клінічних досліджень.

Також в висновку службового розслідування, взято до уваги встановлений із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 факт вживання алкогольних напоїв у громадському місці (зупинка громадського транспорту), та подальше перебування у громадському місці у нетверезому стані : …На зупинці працівники міліції придбали по три пляшки міцного пива, яке протягом 3-4 годин вживали. Після цього працівники міліції придбали ще по 2 пляшки, яке випили. Коли на вулиці стало світати, ОСОБА_3 зателефонував своїй знайомій на імя Аліна, і після розмови вони попрямували до гуртожитку..

Також в висновку службового розслідування зазначено про отримання позивачем тілесних ушкоджень та території розташування роти. Такі висновки зроблені на підставі виявлення в кімнаті відпочинку особового складу роти порожньої пластикової пляшки з під пива ємністю 2 літри та одна повна пляшка з пивом марки « Рогань» ємністю 1 літр, а також знаходження слідів крові на альтанці та дверях, що ведуть до чергової частини.

Колегія суддів зазначає, що висновком службового розслідування не встановлено місце вчинення порушення, оскільки наявність плям крові на дверях, що ведуть до чергової частини, в альтанці, наявність пустої та повної пляшок пива, пояснення позивача, не доводять факту вживання позивачем алкогольних напоїв, та також отримання тілесних ушкоджень саме на території розташування роти, а є лише припущеннями відповідача , не підтвердженими належними доказами.

Також висновки суду першої інстанції про вчинення позивачем адміністративного правопорушення у вигляді вживання алкогольних напоїв на зупинці громадського транспорту та перебування у нетверезому стані в громадських місяцях не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Матеріали службового розслідування, а також матеріали справи не містять належних доказів вчинення позивачем адміністративного порушення у вигляді перебування у нетверезому стані в громадських місяцях.

Як під час службового розслідування, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначав, що після завершення служби 29.06.2015р, він разом із ОСОБА_3 , придбали на зупинці пиво, після чого попрямували до гуртожитку Полтавського університету економіки і торгівлі. Прибувши до гуртожитку (номер не памятає), двері якого були відчинені, вони піднялися на один з поверхів (який саме не памятає). ОСОБА_3 постукав у двері однієї з кімнат на поверсі, але двері ніхто не відчинив. При цьому з сусідньої кімнати на коридор вийшов раніше не відомий хлопець та запитав, що сталося. Незнайомця ОСОБА_3 попросив зробити їм по чашці кави, на що він погодився. ОСОБА_1 зазначає, що взявши каву разом з ОСОБА_3 направилися на вулицю. При виході з гуртожитку ОСОБА_1 перечепився і не втримавши рівновагу упав, але як саме не памятає. Під час падіння в руці тримав чашку з кавою, яка в подальшому розбилася та на яку ОСОБА_1 упав. ОСОБА_3 допоміг йому піднятися на ноги, після чого вони направилися до їхнього підрозділу. Після того як вони зайшли через ворота на територію роти в ОСОБА_1 погіршилося самопочуття та почалось запаморочення. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 відвели ОСОБА_1 до альтанки, розташованої у дворі роти та поклали на лавку і викликали швидку допомогу. ОСОБА_1 зазначає, що у швидкій допомозі разом з ним їхав ОСОБА_3

ОСОБА_1 пояснив, що перед заступанням на службу по охороні громадського порядку ніхто з керівництва конвойної роти інструктаж їм не проводив. У вказаний період часу в опитаного працівника конфліктних ситуацій ні з ким не було і тілесні ушкодження йому ніхто не наносив /а.с. 89, зворотній бік/.

Ні в поясненнях позивача, наданих ним під час службового розслідування, ні в судовому засіданні, позивач не зазначав, що вживав алкогольні напої на зупинці.

Жодного медичного висновку, в підтвердження перебування позивача 29.06.2015р. в громадському місці в стані алкогольного спяніння матеріали справи не місять.

У висновку службового розслідування зазначено, що вказана подія стала можливою через особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, нехтування інтересам служби з боку старшини міліції ОСОБА_3, старшини міліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6, які грубо порушили вимоги статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та пункту 4.1 наказу МВС України від 22 лютого 2012 року №155 Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Проте колегія суддів зазначає, що посадовими особами, які проводили службове розслідування не було встановлено обовязкових обставин задля обєктивного вирішення питання про подальше притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду, не доведено , що працівник міліції скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, а отже зазначені висновки службового розслідування не можуть вважатися повними, обґрунтованими та обєктивними.

Відповідачем, під час застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, за наявності факту отримання позивачем тілесних ушкоджень, відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не було враховано, що позивач працював в органах внутрішніх справ більше 10 років, мав ряд заохочень, за час служи зарекомендував себе з позитивного боку, як грамотний, старанний працівник, до виконання службових обовязків відносився сумлінно, що підтверджується копією трудової книжки, службовою характеристикою, послужним списком, атестаційним листом. (т. 1 а. с. 12-13, 16, 47-51).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності висновків медичного обстеження про стан алкольного спяніння позивача, відсутності доказів притягнення його до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та перебування ним в нетверезому стані в громадському місці, тобто рішення суду ґрунтується не на доказах, а на припущенням, які не мають документального підтвердження в матеріалах справи.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про не доведеність порушення позивачем службової дисципліни та безпідставність оскаржуваних наказів від 09 липня 2015 року №743 та від 25 вересня 2015 року №554 о/с, а отже наявність підстав для скасування постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. та прийняття нового рішення про поновлення позивача в органах внутрішніх справи.

Статтею 18 Закону № 565-ХІІ передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Положення, відповідно до пункту 24 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, з огляду на те, що колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що позивача було протиправно звільнено зі служби, підлягає задоволенню позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді міліціонера відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ 25.09.2015.

На вимогу суду Полтавським міським управлінням УМВС у Полтавській області надано довідку №13/7110 від 30.09.2015 про доходи ОСОБА_1 (т.1а.с.17).

З наданої довідки вбачається, що посадовий оклад позивача становив 560 грн., на момент звільнення за останні два місяці позивачу було нараховано, зокрема, за липень 2015р. - 2539,97 грн., за серпень 2015р. - 2697, 74 грн.

Відповідно до пп.1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 08.02.1995, № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В даному випадку, час вимушеного прогулу позивача складає 137 календарних дні за період з 26.09.2015 (наступний день після звільнення) по 09.02.2016 (поновлення на роботі) включно.

Середньоденна (годинна) заробітна плата позивача складає - 84, 48 грн., а саме:

1) 2 539,97 грн. + 2 697, 74 грн.=5 237,71 грн. заробітна плата за останні два місяці роботи (липень та серпень);

2) 5237,71 грн. : 62 календарних дні (липень та серпень) = 84,48 грн. середньоденна (годинна) заробітна плата позивача;

3) 84,48 х 137 дня = 11 573,76 грн. - виплата середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, який склав 137 календарних дні.

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.09.1915р. по 09.02.2016р. в розмірі 11 573,76 грн.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятих рішень.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

З огляду на зазначене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 2,3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. по справі № 816/4335/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області :

- від 09 липня 2015 року №743 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" у частині звільнення з органів внутрішніх справ міліціонера відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області старшини міліції ОСОБА_1

- від 25 вересня 2015 року №554 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни за підпунктом "є" п. 63 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ";

Поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби міліції Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області з 25.09.2015р .

Стягнути з Полтавського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.09.2015р. по 09.02.2016р. в розмірі 11 573,76 грн. (одинадцять тисяч гривень п'ятсот сімдесят три гривні 76 копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови виготовлений 15.02.2016 р.