Справа № 2-а-517/10
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-517/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇН И

12 листопада 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області у

складі:

головуючого - судді Корха 0,1,,

при секретарі - Александрова Н.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч.1 ст.50, ч.4 ст.54. ч.3 ст.67, сі.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС , зобовязання відповідача перевести позивача пенсії за віком, на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49. ч. 1 ст.50. ч,4 ст.54. ч.3 ст.67 сю71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 28. вересня 2010 року та зобов»язання здійснити відповідача перерахунок пенсії по інвалідності з 28.09.2010 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», -

встанови в:

28 жовтня 2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те. що вона є інвалідом III групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того ст.50 Закону України від 28 по сто 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон-796-ХІІ) їй повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія л шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст.54 згаданого Закону державна пенсія позивача не повинна бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, яким передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю було обмежено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ було визнано таким, що не відповідає Конституції України є неконституційним) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач був зобовязаний здійснювати виплату належну йому щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком з 28 вересня 2010 року і по день звернення до суду. Керуючись рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22.05.2008р. та чинним законодавством України, позивачем в вересні 2010 року було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснення перерахунку та виплати належної їй, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоре в до. та державної пенсії з 28 вересня 2010 року і по теперішній час. Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач як орган владних повноважень, відмовив позивачу в гарантованому Конституцією України та ст.ст.50, 54, 67 Закону України від 28 лютого 1991 р. М'796-ХІІ праві. Вважає, що відмова відповідача є незаконною, оскільки відповідно до статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІ1 соціальні гарантії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Розмір щомісячно додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до частини 1 статті 50 Закону Україні! від 28 лютого 1991 року М796-ХІІ складає 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії відповідно до частини 4 статті-54 згаданого Закону складає не нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому позивач просив суд зобовязати відповідача надати інформацію про розмір виплаченої їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 28 вересня 2010 року і по час розгляду справи в суді. Також позивач просив суд визнати дії відповідача щодо не виплати йому щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком - протиправними. Визнати не чинним та скасувати розпорядження відповідача від 28.09.2010 року про призначення позивачу державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії. Зобов'язати відповідача призначити щомісячну додаткової пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державну пенсію, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІ1 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 28 вересня 2010 року і по час розгляду справи в суді. Також позивач просила суд зобов»язати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати пенсію позивачу відповідно до збільшення прожиткового мінімуму.

Після позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст.,49. ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.З ст.67. ст.71 Закону України віч 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС , зобовязати відповідача перевести позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч.1 ст.50, ч.4 ст.54. ч.З ст.67, ст.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС з 28. вересня 2010 року та зобов»язати здійснити відповідача перерахунок пенсії по інвалідності з 28.09.2010 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком встановленої

ч.1 ст.28 Закону України» Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровлю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судове засідання 11.11.2010 року не з»явилась подала письмову заяву про слухання справи без її участі та надала до суду доручення про те, щоб її інтереси по справі в суді представляла ОСОБА_2, свої остаточні позовні вимоги позивачка підтримала в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні.

Представника позивача ОСОБА_1 II.В. - ОСОБА_2 в силовому засішмш остаточні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на. пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч.І ст.50, ч,4 ст.54, ч.З ст.67, ст.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС , зобовязати відповідача перевести позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч.1 ст.50, ч.4 ст.54. ч.3 ст.67. ст.71 Закову України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особу, що постраждала від наслідків Чорнобилькій АЕС з 28. вересня 2010 року та зобов»язати здійснити відповідача оерерзл пенсії по інвалідності з 28.09.2010 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком встановленоїч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне етрахувчтшл, додаткової пенсії за пікоду заподіяну здоровлю з 28.09.2010 року у розмір; 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Г1ро запшьнообов»язково держачеє пенсійне страхування».

Представник відповідача іваненко С.І. в судовому засіданні поясняв, що він запере з задоволенні позову позивачки, просив суд відмовити в задоволенні позову відповідача подав до суду письмове заперечення на позов та пояснив, що позивачку відповідачем за заявою позивачки було переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст.49 Закону України: «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС і позивачці пенсія нараховується та виплачується в повному об»ємі.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, от.71 Закону Украй,и від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . як особу, що постраждала від наслідків твапії ті Чорнобилькій АЕС , зобовязати відповідача перевести позивача з пенсії за гаком на пенсії по інвалідності у відповідності зі ст.,49, ч.1 ст.50, ч,4 ст.54, ч.3 ст.67, от.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС з 28 вересня 2010 року та зобов»язати здійснити відповідача перс рахунок пенсії по інвалідності з 28.09.2010 року у розмірі б мінімальних дотасї за віком іюілчттд, ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страху в. шия», додаткової пенсії.за шкоду заподіяну здоровлю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України»Про загал ьнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Також судом встановлено, що позивач є інвалідом Ш групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке пов'язане з впливом на ЧАЄС, та віднесений до першої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до оозлорчджень відповідача позивач з 28.09.2010 року і по даний час перебуває на пенсії по інвалідності та вказаному періоді державну пенсію та додаткову пенсію як іиватід ііі групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вище зазначені обставини справи не є спірними. Спірним у справі ж правомірності нарахування та виплати позивачу за період з 28 вересня 2010 року розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яку позивач отримує відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які посгражтадк внщ і і; сук Чорнобильської катастрофи» №796-ХП.

Також є спірним питання з приводу дій відповідача по переведенню позивачки з неї за віком на пенсію по інвалідності, пов»язану з наслідками аварії на ЧАЕС,

По справі судом встановлено, що позивачка за своєю заявою з 28 вересня 2010 року "а розпорядженням відповідача № 115949 від 28.09.2010 року буча переведеш; з пенсії' по віку ті пенсію по інвалідності. Твердження позивача про відмову позивачці в переведенні відповідачем переведена з пенсії по віку на пенсію по інвалідності не впшотдає дчгено чй тому позов і даній частині підлягає відмові в задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України прано за соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі часткової або тимчасової втрати працездатності, тав інших випадках передбачених.

Відповідно.до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які гюстраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП (надалі спеціальний закону, оскільки відповідно до ст.50 Конституції України кожен мас право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами Ш групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад приорітету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору суд приходить до висновку що при розрахунку державної та додаткової пенсії позивачу, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії-за віком. Отже на думку суду, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру державної та дсдатдсзої не леї' позивачці застосуванню підлягають ст. 50, ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України №796. а не Постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-УІ не є перешкодою для застосування' даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання управління пенсійного Фонду України в Корюківеькому районі Чернігівської області позивачу ОСОБА_4 провести перерахунок державної основної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі , яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 3 групи, а саме - державної основної пенсії - в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону УкраїнюхПро загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообовяязкове державне пенсійне страхування» за період з 28 вересня 2010 року по 12 листопада 2010 року, за виключенням виплаченої державної основної пенсії та додаткової пенсій за вказаний період.

Також суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача в подальшому провести перерахунок та виплату державної основної пенсії та додаткової пенсії полигачеві відповідно до збільшення прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки ця частина позовних вимог спрямована на майбутнє зо6ов»язання відповідача вчиняти дії. у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було.

Що стосується інших позовних вимог позивачки, то вони підлягають відмові в задоволенні з названих вище підстав.

Так як позивач є потерпілим від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, о позов задовольняється судом частково, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 17-19,71,94,99, 161 -164 КАС України,. суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст..49, ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особу, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зобовязання відповідача перевести позивача з пенсії за піком на пенсію по інвалідності у відповідності зі ст.,49, ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особу, що постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 28. вересня 2010 року та зобов»язання здійснити відповідача перерахунок пенсії по інвалідності з 28.09.2010 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - задовольнити частково.

Зобовязати управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області ОСОБА_1 провести перерахунок державної основної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як ос з» і . яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 3 групи, а саме - державної основної пенсії - в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 28 вересня 2010 року по 12 листопада 2010 року, за виключенням виплаченої державної основної пенсії та додаткової пенсії за вказаний період.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита, так як позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та віднести дані витрати за рахунок держави.

В решті позову відмовити. Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 - 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О.І. Корх