Справа № 22-а-23425/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
17 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді Волохова Л.А.,
суддів: Савченка С.І., Іванової І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсій особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1 та зобов»язання провести перерахунок і виплату пенсій, -
08 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.05.2008 року по 20.01.2009 року та з 18.02.2010 року.
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року позов задоволено. Зобовязано відповідача провести з 22.05.2008 року по 20.01.2009 року та з 18.02.2010 року перерахунок та виплату позивачу з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у Таращанському районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення на користь позивача судових витрат з відповідача.

Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в частині розподілу судових витрат скасувати, з прийняттям нової постанови про віднесення судових витрат позивача за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року в частині стягнення судових витрат з УПФ України в Таращанському районі Київської області скасувати і в цій частині прийняти нову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 37 грн. з Державного бюджету України.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________