Справа № 804/11044/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Павлоградського міськрайонного центру зайнятості до Приватного підприємства фірми «СТЕКЛО-СЕРВІС» про стягнення заборгованості, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав обов'язок по сплаті страхових внесків, покладений на нього законодавством, внаслідок чого виникла заборгованість в загальній сумі 127,48 грн.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, але поштовий конверт було повернуто до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, заперечень проти адміністративного позову до суду відповідач не надав.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Приватне підприємство фірма «СТЕКЛО-СЕРВІС» перебувало на обліку у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.
Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство фірма «СТЕКЛО-СЕРВІС» подало до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2010 р., відповідно до якої підприємством самостійно визначено суму несплачених страхових внесків на випадок безробіття у розмірі 127,48 грн.
Проте, станом на момент розгляду справи сума страхових внесків на випадок безробіття у розмірі 127,48 грн. Приватним підприємством фірмою «СТЕКЛО-СЕРВІС» добровільно не сплачена, у зв'язку з чим в останнього виникла прострочена заборгованість зі сплати страхових внесків (недоїмка).
Згідно із ст. 19 Закону України від 01 березня 1991 року № 803-XII Про зайнятість населення (який був чинний на момент виникнення заборгованості) державна служба зайнятості має право стягувати з підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності, суми прихованих або занижених обов'язкових зборів та недоїмок до державного фонду сприяння зайнятості населення.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (тут і надалі в редакції, яка була чинна на момент виникнення заборгованості) Павлоградський міськрайонний центр зайнятості є робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та виконує покладені на нього функції, серед яких є здійснення обліку та ведення реєстру платників страхових внесків, збір страхових внесків, контроль за правильністю їх нарахування, своєчасністю сплати, представництво інтересів Фонду в судових органах та інших органах.
Згідно зі ст. 34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд має право застосовувати фінансові санкції, передбачені законом, у разі порушення порядку сплати страхувальниками страхових внесків, стягувати з посадових осіб та страхувальників передбачені законом штрафи та застосовувати інші фінансові санкції за недотримання цього Закону. Фонд зобов'язаний забезпечувати збір страхових внесків, контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття.
Відповідно до статті 35 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та пунктів 5.1, 5.2, 5.6, 5.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 року № 339 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 року за № 30/5221 (в редакції, яка була чинна на дату виникнення заборгованості), роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.
Розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що підлягають сплаті до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України, встановлений ч. 2 ст. 1 Закону України від 11 січня 2001 року № 2213-ІІІ Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування (який був чинний на момент виникнення заборгованості).
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України від 02 березня 2000 року №1533-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 року № 339 Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 року за № 30/5221 (в редакції, яка була чинна на дату виникнення заборгованості), затверджено порядок обліку платників страхових внесків, обчислення і сплати роботодавцями та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та контролю за сплатою страхових внесків. При цьому Розділом 9 продубльовано вказані положення Закону стосовно відповідальності платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.
З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування положень, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 38 Закону України від 02 березня 2000 року №1533-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.
Таким чином, сума недоїмки зі сплати страхових внесків, що заявлена до стягнення, обґрунтована та підтверджена матеріалами справи.
Враховуючи, що самостійно зазначена у розрахунковій відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2010 р. сума несплачених страхових внесків на випадок безробіття у розмірі 127,48 грн. Приватним підприємством фірмою «СТЕКЛО-СЕРВІС» не сплачена, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов.
Керуючись ст.ст. 158 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Павлоградського міськрайонного центру зайнятості до Приватного підприємства фірми «СТЕКЛО-СЕРВІС» про стягнення заборгованості задовольнити повністю .
Постанова підлягає негайному виконанню в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1