Справа № 2-а-9797/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212-а-9797/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О. І.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що вони є інвалідами ІІІ групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того ст. 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі-Закон-796-XII) їм повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст.54 згаданого Закону державна пенсія позивача не повинна бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України Про державний бюджет на 2008 рікта про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року положення статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю було обмежено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач був зобовязаний здійснювати виплату належну їй щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком.

Позивачі просять суд визнати бездіяльність відповідача, щодо не виплати ним щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком протиправною. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивідповідно в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 01.09.2011 року по 30.09.2011 рік.

Також позивачі просять суд зобовязати відповідача здійснити певні дії, як то виплати ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії збільшені відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 1.03.2002 року по 30.09.2011 року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії.

В засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог 128 КАС України.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судове засідання не зявився подав письмову заяву про слухання справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання осіб які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Судом встановлено, що позивачі звернулись до суду з даним позовом та просять визнати бездіяльність відповідача, щодо не виплати ним щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком протиправною. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивідповідно в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 01.09.2011 року по 30.09.2011 рік.

Також позивачі просять суд зобовязати відповідача здійснити певні дії, як то виплати ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії збільшені відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 1.03.2002 року по 30.09.2011 року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії.

Судом встановлено, що позивачі є інвалідами ІІІ групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом на ЧАЄС, та віднесено до першої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до довідки відповідача позивачі на даний час перебувають на пенсії по інвалідності та отримували у вказаному періоді державну пенсію та додаткову пенсію як інваліди ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вище зазначені обставини справи не є спірними. Спірним у справі є питання правомірності нарахування та виплати позивачам з 01 вересня 2011 року розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яку позивач отримує відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ.

Також просять суд зобовязати відповідача здійснити певні дії, як то виплати ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії збільшені відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 1.03.2002 року по 30.09.2011 року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ (надалі спеціальний закон), оскільки відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір щомісячно додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до частини 1 статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII складає 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії відповідно до частини 4 статті 54 згаданого Закону складає не нижче 6 мінімальних пенсій за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-УІ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Окрім цього Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рікN 3491-VI від 14 червня 2011 року установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" ( 2857-17 ), застосуванню підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ).

Враховуючи вищевказане позовні вимоги позивачів, щодо визнання бездіяльності відповідача, щодо не виплати ним щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком протиправною та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачам щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком і забезпечення її виплати за період з 01.09.2011 року по 30.09.2011 рік підлягають відмові в задоволенні.

Що стосується інших позовних вимог позивачів, то вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4, за умови стажу роботи для чоловіків не менш як 20 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Позивачі просять суд: визнати неправомірним дії бездіяльність відповідача та зобовязати відповідача здійснити певні дії, як то виплати позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії збільшені відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 1.03.2002 року по 30.09.2011 року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії

Тобто позивачі звернулись до суду з пропуском встановлено ст.99 КАС України 6 місячного строку.

Разом з подачею позовної заяви позивачі не звернулись до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову, докази таких обставин відсутні.

Враховуючи викладене та відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву в частині зобовязання відповідача здійснити певні дії, як то виплати позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії збільшені відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 1.03.2002 року по 5.04.2011 року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачами пропущено встановлений законом строк звернення до суду і відсутні підстави в його поновленні.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 має страховий стаж для нарахування їй пенсії 25 років, а позивач ОСОБА_4 має страховий стаж для нарахування йому пенсії 45 років. Обидва позивачі перебувають на Чорнобильській пенсії і ним нараховується та виплачуються додаткові пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державні пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, щодо не нарахування та не виплати позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсій відповідно збільшених на відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 6.04.2011 року року, як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання управління пенсійного фонду України в Корюківському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у звязку із збільшенням її розміру на 1 % за кожен рік роботи понад 15 років, відповідно до ч. 2 ст. 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 6.04.2011 року та здійснити відповідні виплати на її користь, за відрахуванням суми виплаченої пенсії.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання управління пенсійного фонду України в Корюківському районі здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії у звязку із збільшенням її розміру на 1 % за кожен рік роботи понад 20 років, відповідно до ч. 2 ст. 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 6.04.2011 року та здійснити відповідні виплати на її користь, за відрахуванням суми виплаченої пенсії.

Також слід застосувати негайне виконання рішення суду в частині здійснення відповідних виплати на користь позивачам в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Так як позивачі є потерпілими від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, відповідач також звільнений від сплати державного мита на підставі ст.. 4 Декрету Про державне мито, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 49, 54, 56 ч. 3 ст. 51, ч.3 ст. 67, ст. 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік, ст.1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 17-19, 71 ,94 ,99, 100,161-164 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, щодо не нарахування та не виплати позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсій відповідно збільшених на відповідно на 10% та 25% заробітку, тобто на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 та 20 років стажу врахованого при нарахуванні пенсії за період з 6.04.2011 року , як інвалідам 3 групи за захворюванням повязаним з впливом аварії на ЧАЄС віднесеним до 1 категорії.

Зобовязати управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у звязку із збільшенням її розміру на 1 % за кожен рік роботи понад 15 років, відповідно до ч. 2 ст. 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 6.04.2011 року та здійснити відповідні виплати на її користь, за відрахуванням суми виплаченої пенсії.

Зобовязати управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії у звязку із збільшенням її розміру на 1 % за кожен рік роботи понад 20 років, відповідно до ч. 2 ст. 56 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 6.04.2011 року та здійснити відповідні виплати на її користь, за відрахуванням суми виплаченої пенсії.

Застосувати негайне виконання рішення суду в частині в частині здійснення відповідних виплати на користь позивачам в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати державного мита, так як позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митота віднести дані витрати за рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О. І. Корх