Справа № 753/457/16-а
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/457/16-а
провадження № 2-а/753/218/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Драгой В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Романа Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У січня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Романа Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що постановою інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Р.С. від 28.12.2015 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАПУ та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. Зокрема вказано, що ОСОБА_2 28.12.2015 о 16 год. 30 хв. за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 32 керуючи автомобілем «SAMSUNG SM 5» державний номер НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.4 г ПДР.

Позивач не погоджується з оскарженою постановою з наступних підстав. Зазначає, що є фізичною особою-підприємцем і надає послуги таксі в службі «Еліт таксі», право на що підтверджується ліцензією серії НОМЕР_2 від 01.09.2014 та ліцензійною карткою НОМЕР_3 від 02.09.2014. Позивачем 28.12.2015 о 16 год. 10 хв. отримано повідомлення про подачу автомобіля за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 30/1. Під'їхавши до зазначеного будинку, для посадки пасажирів, через декілька хвилин до автомобіля підійшов інспектор і почав стверджувати, що автомобіль позивача стоїть в неналежному місці і повинен від'їхати, на що йому була надана відповідь, що позивач чекає пасажирів і виконує послуги перевезення пасажирів відповідно до чинного законодавства. Після чого інспектор пред'явив вимогу надати документи, в тому числі і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На що позивач зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, підстав для надання полісу не має.

За викладених обставин, позивач просить скасувати постанову інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Р.С. від 28.12.2015 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАПУ, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладений в позовній заяві. Зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає нормам діючого законодавства, а саме пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до чинного законодавства України можливе лише в двох випадках: 1) в разі оформлення ДТП; 2) в разі скоєння водієм адміністративного правопорушення; , що узгоджується з вимогами Закону України «Про дорожній рух». В даному випадку вимога відповідача щодо пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не була пов'язана із складанням протоколу щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху України та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Посилання відповідача в постанові на те, що позивач зупинився не в тому місті не відповідає дійсності, оскільки позивач є приватним підприємцем і здійснює перевезення пасажирів. Має ліцензію і документи, які надають на це право. Таким чином позивач їхав по визначеному маршруту щоб забрати пасажирів. Разом з тим, на вимогу інспектора надав документи на право перевезення, підтвердження що є таксистом. Проте, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не був наданий, оскільки позивач вважає, що у інспектора не було законних підстав його вимагати для пред'явлення.За викладених обставин вважає, що оскаржувана постанова є окремою думкою інспектора, складена всупереч діючого законодавства, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні інспектор Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенант поліції Жилін Роман Сергійович пояснив наступне. 28.12.2015 року він з напарником патрулював біля КМДА за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 32. В той час, як зупинилось таксі, яким керував позивач, працівники поліції були з іншої сторони будівлі та розмовляли з іншими водіями, при цьому патрульні бачили зупинку таксі. Підійшовши до позивача патрульні запитали, чи відомо водію, що він тривалий час стоїть на стоянці громадського транспорту та його автомобіль заважає руху громадського транспорту. На що позивач повідомив, що від'їжджає. В зв'язку з тим, що позивач більше п'яти хвилин стояв на зупинці громадського транспорту Відповідач запропонував позивачу пред'явити документи, при цьому останній не вказав що чекав пасажирів, надаючи послуги перевезення. Разом з тим, позивач повідомив, що в нього не має полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, проте коли відповідач на камеру почав складати постанову про адміністративне правопорушення, позивач вказував, що патрульні безбожні. За викладених обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні пояснив наступне. Щодо обов'язку відповідача пред'явити поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу, окрім іншого, повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1)якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3)якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо. Виходячи з зазначеного вище, у Відповідача виникли підстави для перевірки відповідних документів, які зобов'язаний мати при собі кожен водій наземного транспортного засобу. В зв'язку з тим, що Позивач відмовився пред'явити поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів його було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови серії ПС2 N9814963 від 28.12.2015 р. за ч.1 ст. 126 КУпАП. За викладених обставин представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Постановою інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Р.С. від 28.12.2015 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАПУ та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. (а.с.4).

Як встановлено судом, позивач, керуючи автомобілем «SAMSUNG SM 5» державний номер НОМЕР_1,28.12.2015 р. о 16:30 здійснив стоянку на зупинці громадського транспорту у зоні дії дорожньої розмітки 1.17 (Зупинка маршрутних засобів і таксі), та у зоні дії дорожнього знаку 5.41.1(Пункт зупинки автобуса).

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як пояснив інспектор Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жилін Р.С. в судовому засіданні, оскільки т.з. Samsung sm5 днз НОМЕР_1 стояв більше 5 хвилин, та не було процесу посадки (висадки) пасажирів або завантаження (розвантаження) багажу, то цей процес був однозначно кваліфікований як стоянка. Згідно пункту ПДР 15.10.а (стоянка забороняється у місцях де заборонена зупинка), та звідси згідно пункту ПДР 15.9.е (зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає- ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків). З цього випливає, що позивачем була здійснена стоянка в місці де вона заборонена - отже скоєно правопорушення.

Враховуючи наявність правопорушення, відповідач та його напарник ОСОБА_5 підійшли до автомобіля, представилися та згідно пункту ПДР 2.4, та ст. 35 ч. 1 Закону України про Національну поліцію пред`явили вимогу позивачу надати для перевірки документи зазначені у пункті 2.1. ПДР.

Позивач не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт ПДР 2.1.Ґ , що згідно ч. 1 ст. 126 (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред'явила їх для перевірки.) тягне за собою накладення штрафу 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Суд бачить важливим аргумент представника позивача про те, що пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до чинного законодавства України можливе лише в двох випадках: 1) в разі оформлення ДТП; 2) в разі скоєння водієм адміністративного правопорушення; , що узгоджується з вимогами Закону України «Про дорожній рух». В даному випадку вимога відповідача щодо пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не була пов'язана із складанням протоколу щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху України та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, проте не може його врахувати, оскільки відповідач діяв відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», а позивач допустив порушення пункту 2.1.Ґ ПДР.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 126 ч.1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 126, 247, 251, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 159, 160 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2, роти №5 лейтенанта поліції Жиліна Романа Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Комаревцева Л.В.