Справа № 2-а-775/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-775/11
ПОСТАНОВА

іменем України

06.05.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві, Інспектора ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом в порядку адміністративного судочинства до відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 МВС України в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 листопада 2010 року, інспектором ДПС Шевченківського ВДАІ ОСОБА_3 було винесено постанову серії АА № 623973 в справі про адміністртивне правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою вона подала скаргу № 188 від 02.12.2010 року до вищестоящого органу УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обгрунтованість винесеної постанови.

На її адресу 9.01.2011 року надійшла відповідь за підписом заступника начальника ОСОБА_4 ОСОБА_2 в м. Києві УДАІ ОСОБА_5, якою постанову було залишено без змін, а скаргу без задоволення.

З постанови вбачається, що 28.11.2011 року о 10:13 год. в м. Києві на пр-т Перемоги, 42 інспектор УДПС Шевченківського ВДАІ ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення серії АА1 № 297658, де було зазначено, що вона керувала автомобілем зі швидкістю 96 км/год., чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» № 081738.

Постанова була складена за фактом перевищення швидкості, що було зафіксовано за допомогою технічного засобу приладу «Візир».

Вважає, що оскаржувана постанова була складена безпідставно, з перевищенням службових повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 просила скасувати повністю постанову серії АА № 623973 в справі про адміністративне правопорушення від 28.1.2010 року; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 7 квітня 2011 року судом проведено заміну первинного відповідача ОСОБА_4 управління МВС України в м. Києві належними відповідачами ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві, Інспектора ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідач Інспектор ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що інспектором ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АА № 623973 від 28.11.2010 року, в якій зазначено, що 28.11.2010 р. о 10:08 год., в м. Києві по пр-т Перемоги, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Форд» н/з НОМЕР_1, перевищила встановлену швидкість руху на 36 км/год. Швидкість автомобіля вимірювалась приладом «Візир» № 0810738. Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 623973 від 28.11.2010 р. ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП., та накладеного на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не зявилися та не надали суду своїх пояснень по справі, заперечень проти адміністративного позову.

Відповідач не підтвердив доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення швидкості руху на 36 км/год.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 297658 від 28.11.2010 року відсутні відомості, які б підтверджували, що працівник ВДАІ інспектор ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне порушення має допуск до роботи зі спеціальним технічним засобом для визначення швидкості «Візир», та про допуск даного виду вимірювальної техніки для використання в Україні, а також, що даний примірник вимірювальної техніки пройшов повірку для його застосування. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення та до постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідач не додав показання технічного приладу «Візир», з якого чітко було видно, що саме позивач перевищив швидкість.

Відповідно до п. 13.2 «Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України» затвердженої Наказом МВС України від 13.11.2006 року № 1111 до роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Перевірка знань правил експлуатації спеціальних технічних засобів здійснюється щокварталу. Працівники, які не склали заліки, до роботи з такими засобами не допускаються. Забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтва про таку повірку, термін якої минув.

Згідно ч. 2 ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд відмовляє у задоволенні даної вимоги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності).

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, яка кореспондується з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Однак адміністративні суди не наділені повноваженнями закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати дій відповідача щодо складення постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2010 року стосовно ОСОБА_1 неправомірними та постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 623973 від 28.11.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, скасувати.

Керуючись ч. 1 ст. 122, 213, 222, 247, 256, 268, 280, 289 КУпАП, ст. ст. 4, 8, 9, 10, 11, 12, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Інспектора ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 щодо складення стосовно ОСОБА_1 постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 623973 від 28 лютого 2010 року неправомірними.

Постанову Інспектора ДПС Шевченківського ВДАІ м. Києва ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 623973 від 28 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

В решті позову відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ковальчук Л.М.