Справа № 2-а-112/2010
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-112/2010р.
08 червня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Корха О.І.,
при секретарі - Александровій Н.Л.,
з участю позивача - ОСОБА_1 В,І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області та інспектора ДПС Менського ВДАЇ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач звернувся до суду, з цією позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України, посилаючись на те, що постановою СВ№ 184962 від 06 травня 2010 року інспектора ДПС Менського взводу ВДАЇ прапорщика міліції ОСОБА_3 його було визнано винним скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600,00 грн. Посадова особа вважає, що 06 травня 2010 року о 11 год. 15 хв. в с. Наумівка Корюківського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «УАЗ», державний номер НОМЕР_1, не маючи свідоцтва про право власності на транспортний засіб, що є порушенням н.2.1 «б» ПДР України, чим на думку інспектора ДПС він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. З даною постановою позивач не згоден, вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню.
Вважає, що дана постанова розглянута з порушенням його прав, тобто з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, давати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката і т.д. Одразу ж після виявлення скоєного позивачем адміністративного правопорушення, працівник УДАІ, не давши прийти до тями, на протязі короткого часу розглянув дану справу, визнав його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП і наклав на нього стягнення, передбачене даною статтею, не вказавши навіть в своїй постанові про обставини, які помякшують або обтяжують його відповідальність. Посадовець не розяснив позивачеві його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Позивач з даною постановою не згоден з наступних підстав. Він визнає свою вину в тому, що 06 травня 2010 року о 11 год. 15 хв. в с. Наумівка Корюківського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «УАЗ», державний номер НОМЕР_1. не маючи свідоцтва про право власності на транспортний засіб. В своїх поясненнях до протокол він вказав, що з протоколом згоден, бо виникла термінова необхідність їхати на даному транспортному засобі по виробничим питанням. Позивач працює водієм СГОВ «Дружба». 06.05.2010 року виникла термінова виробнича потреба в забезпеченні пальним та мастилом транспортних засобів, які приймають участь в посівній. Так як із-за відсутності пального та мастила транспортні засоби простоювали і не могли продовжувати посівну, а погодні умови сприяли посівній, то потрібно було терміново доставити на підприємство пальне та мастило з АЗС в м. Корюківка. Тому виникла термінова потреба в поїздці автомобілем на АЗС в м. Корюківка. Так як легковий транспорт підприємства був в несправному стані, на грузовому транспорті їхати не доцільно, тому вирішили поїхати на приватному автомобілі директора СТОВ до м. Корюківка для транспортування палива та мастила. Позивач вимушений був сісти за кермо автомобіля директора і їхати на АЗС, але с. Наумівка його зупинили працівники ДПС, яким він пояснив про причини керування транспортним засобом без документів.
Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні штрафу враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Всі вищевказані обставини пройшли поза увагою посадовця при розгляді даної справи. Накладаючи на позивача адміністративне стягнення, посадовець взагалі ці обставини не вияснив, та не вказав, чи встановлені по справі обставини, що помякшують чи обтяжують його відповідальність. Посадовцем не враховано, що вину в скоєному позивач визнав повністю, кається в скоєному, адмінправопорушення скоїв вперше, раніше до адмінвідповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю роботи, порушення вчинив із-за виробничої потреби, ніяких наслідків від вчинення даного порушення не настало, не врахований його майновий стан, позивач працює в СТОВ і отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 800 грн., сплата штрафу в розмірі 600 грн. поставить в тяжке становище його сімю, бо працює тільки він Всі ці обставини позивач виклав посадовцю при розгляді даної справи, але він їх не врахував, ст. 22 КУлАІІ до нього не застосував.
У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, звільнивши його від адмінвідновідальності на підставі ст.22 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 та представник, відповідача УДАЇ УМВС України вЧернігівській області в судове засідання не з»явились, про поважні причини неявки, не повідомили, своєчасно та в установлений строк повідомлені про час і місце розгляду справи в суді.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що постановою СВ№ 184962 від 06 травня 2010 року інспектора ДПС Менського взводу ВДАЇ прапорщика міліції ОСОБА_2 позивача було визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого 4.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600,00 грн. Посадова особа вважає, що 06 травня 2010 року о 11 год. 15 хв. в с. Наумівка Корюківського району. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «УАЗ», державний номер НОМЕР_1, не маючи свідоцтва про право власності на транспортний засіб, що є порушенням п.2.1 «б» ГІДР України, чим на думку інспектора ДПС він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.26 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судові засідання, не з'явився і не надав доказів, які підтверджують правомірність винесеної постанови, з наданих матеріалів справи вбачається, що для фіксування факту порушення правил дорожнього руху необхідне втручання співробітника Державної автомобільної інспекції.
Встановлено, що постанова повинна відповідати вимогам ст. 283 та 284 КУпАП, а саме в ній треба навести докази, на яких зроблено висновок про скоєння особою правопорушення, а також мотиви відкидання інших доказів на які посилається правопорушник. З пояснень в протоколі вбачається, що особою відносно якої складено протокол, зазначено, що він згоден, що скоїв вказане правопорушення, але просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, звільнивши його від адмінвідповідальності на підставі ст.22 КУпАП.
Судом враховано, що на даний час відсутня будь-яка можливість здобути інші докази по справі, тому вважає що повернення справи на доопрацювання не доцільне. Відповідачем не
надано доказів правомірності винесеної постанови. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача не були зібрані всі необхідні матеріали; не роз'яснено права позивачу, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката та інших фахівців в галузі права; права на захист; не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, що є порушенням: вимог ст. ст. 268, 278 - 280 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Але при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме: не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу
правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об'єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем на підставі і у порядку, визначеному законом та в межах повноважень, але не обґрунтовано призначено адміністративне стягнення відносно позивача без врахування ч.2 ст. 33 КУпАП , а тому на думку суду позов підлягає задоволенню .

Згідно ст. 62 ч.3 Конституції України - усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд, дослідивши всі надані позивачем матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення СВ № 133790 та постанову СВ № 184962 від 06 травня 2010 року інспектора ДПС Менського взводу ВДАЇ прапорщика міліції ОСОБА_2 по траві про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення позивача, аналізуючи в сукупності вищенаведене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, тому приходить до висновку, що позивачем формально було скоєно правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП але скоєне позивачем правопорушення є незначним, скоєне вперше, від правопорушення не настало ніяких наслідків , скоєно не навмисно, тому провадження в справі слід закрити по малозначності, обмежитись, щодо порушника (позивача) усним зауваженням. Позивачем до суду представлено докази про те, що дане правопорушення було скоєно через виробничі потреби, так як в період проведення весняно-польових робіт необхідно було терміново доставити в господарство дизтопливо, а всі вантажні автомобілі СТОВ»Дружба»в цей час вийшли з ладу.

Також слід звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 33, 122 ч. 1, 247 п.1, 268, 278 - 280, 289, 293 КУпАП. ст. ст. 3, 6, 18 ч.2, 87, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області та інспектора ДПС Менського ВДАЇ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Скасувати постанову СВ №184962 від 06 травня 2010 року інспектора ДПС Менського ВДАЇ ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КпАП України, та враховуючи, що правопорушення - незначне, провадження в його справі закрити по малозначності, обмежившись щодо нього усним зауваженню.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести за рахунок держави.

Копії постанови направити сторонам.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Корюківський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги з дня отримання постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження, якщо для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Корх О.І.