Справа № 815/634/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/634/16

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

15 лютого 2016 року м. Одеса Справа № 815/634/16

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-3 КАС України, подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

В свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання.

Проте дане подання податкового органу зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно з ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22.05.2015 року № 484-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору”, яким внесено зміни до Закону України “Про судовий збір”.

Як вбачається зі ст. 5 Закону України “Про судовий збір” органи Державної фіскальної служби України не входять до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

В даному адміністративному позові позивач просить суд стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» заборгованість у розмірі 693478,02 грн..

Отже, дане подання містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень або юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно до ст. 8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить – 1 378 гривень.

Доказів сплати судового збору в розмірі встановленому Законом України “Про судовий збір” позивачем до адміністративного позову не додано.

Проте в позові позивачем заявлено серед іншого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання цього позову, посилаючись на відсутність коштів у державного органу.

Суд зазначає, що питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом № 3674-VI. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до Прикінцевих положеннях Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” № 484-VIII від 22.05.2015 року, Кабінет Міністрів України зобов’язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов’язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є неприпустимим.

Суд також зазначає, що факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна позиція висвітлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2, за змістом якої обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Крім того, невмотивоване звільнення від сплати судового збору суб’єктів владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб’єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином, розгляд зазначеної справи, за умов звільнення обох сторін від сплати судового збору залишиться безоплатним, що є порушенням вимог чинного законодавства з питань фінансування роботи судової системи України.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання та, враховуючи, що факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, суддя доходить висновку, що наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 183-3 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

При таких обставинах подання повинно бути залишено без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду подання у відповідності до ч.3 ст.183-3 КАС України.

Керуючись ст. 106, 183-3 КАС України, суддя –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Промінь» - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків подання – до 12 год. 00 хв. 16 лютого 2016 року.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Роз’яснити заявнику, що повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків , але не пізніше ніж потягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Е.А. Іванов