Справа № 462/57/16-а
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/57/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби поліції у м.Львові та інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби поліції у м.Львові ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 11.01.2016р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156 від 21.11.2015р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2015р. інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби поліції у м.Львові ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС2 №67915, згідно якої його визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та оштрафовано на 425 грн., так як він о 12.40 год. 21.11.2015р. по вул.Городоцькій, 124 у м.Львові на маршрутному транспортному засобі «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехресть, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР здійснив поворот ліворуч з крайньої правої смуги та здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора. При винесенні постанови йому не було розяснено положень ст.ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, чим фактично інспектор Либик Т.І. порушив його права на захист. Позивач посилається на те, що вказана постанова не відповідає дійсності, так як він о 12.40 год. 21.11.2015р. по вул.Городоцькій, 124 у м.Львові, керуючи транспортним засобом «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_1, повертаючи ліворуч пересік суцільну смугу перелаштувавшись у ліву смугу, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, але в звязку з тим, що через перехрестя вже розпочали рух автомобілі з іншого напрямку зупинився, давши їм дорогу і лише після звільнення перехрестя іншими автомобілями завершив маневр. Не погодившись з даною постановою він звернувся із заявою до тимчасово виконуючого обовязки начальника ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3, яка в подальшому була скерована на розгляд до Головного управління Національної поліції у Львівській області і 29.12.2015р. він отримав відповідь, що його доводи викладені в заяві не підтверджені жодними доказами і спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Просить поновити строк на оскарження спірної постанови.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що він 21.11.2015р. по вул.Городоцькій, 124 у м.Львові, керуючи маршрутним автобусом «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_1, дійсно порушив вимоги ПДР в частині того, що при перестроюванні з правої смуги у ліву пересік суцільну лінію дорожньої розмітки. Після чого, на зелений сигнал світлофора він продовжив рух, проте зупинився за світлофором, оскільки через перехрестя вже розпочали рух транспортні засоби з іншого напрямку, яким він дав дорогу і лише після того як перехрестя стало вільним, на дозволений сигнал світлофора він виїхав на перехрестя і повернув ліворуч. Вказані події, що мали місце 21.11.2015р. було записано відеореєстратором, який знаходився в його автобусі. Незважаючи на його доводи, 21.11.2015р. відповідачем ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, під час чого інспектором патрульної служби йому не було йому розяснено права передбачені ст.ст. 307, 308, 268. 287-289 КУпАП, чому він був змушений звернутися із заявою до вищестоящої посадової особи про скасування вказаної постанови, на яку лише 29.12.2015р. отримав відповідь, чому ним було пропущено строк на оскарження спірної постанови. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної служби поліції у м.Львові в судовому засіданні проти позову заперечив та надав пояснення аналогічні викладеним в письмовому запереченні. Просить в позові відмовити.

Відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 проти позову заперечив та зазначив, що він працює інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби поліції у м.Львові. 21.11.2015р. він разом з напарником інспектором патрульної поліції ОСОБА_4, знаходився по вул.Городоцькій, 124 у м.Львові і їх увагу привернули чисельні сигнали водіїв автомобілів, повернувшись в їх напрямку він побачив, що на світлофорі увімкнений заборонений червоний сигнал, а в лівій смузі стоять автомобілі. В цей час водій маршрутного автобуса «БАЗ А079.14» став здійснювати поворот ліворуч з правої смуги, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на перехресті на заборонений червоний сигнал світлофора. Однак на перехресті він зупинився, так як перехрестя проїжджали автомобілі, що рухалися в іншому напрямку, а коли перехрестя звільнилося він завершив маневр. Далі він разом з напарником на службовому автомобілі прослідували за цим автобусом до зупинки громадського транспорту. Коли вони підійшли до автобуса, в салоні якого перебувало багато пасажирів, представились водію і повідомили про порушення ним Правил дорожнього руху, що він не заперечував. Відтак, ним було розяснено позивачу його права, передбачені КУпАП, при цьому позивач жодних клопотань не заявляв. В подальшому ним складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156 від 21.11.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, за якою його було визнано винним та оштрафовано, а копію вказаної постанови було відразу вручено позивачу на руки. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не повідомляв, що в автобусі ведеться запис відеореєстратором. Вважає, що вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення ним винесено правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача 21.11.2015р. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156, за якою ОСОБА_1 о 12.40 год. 21.11.2015р. по вул.Городоцькій, 124 у м.Львові, керуючи транспортним засобом «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехресть, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР здійснив поворот ліворуч з крайньої правої смуги та здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу 425грн./а.с.3/, і копію вказаної постанови йому відразу було вручено на руки.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.11.2015р. щодо ОСОБА_1 виніс інспектор патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби поліції у м.Львові рядовий поліції ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч.2, 3 ст.122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 визнав, що порушив Правила дорожнього руху, так як, маючи намір повернути ліворуч перед перехрестям перестроївся з правої смуги в ліву, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001р., перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Суд не бере до уваги покликання позивача про те, що він виїжджав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, проте не виїхав на перехрестя, зупинившись за світлофором, так як через перехрестя вже розпочали рух автомобілі з іншого напрямку. Коли звільнилося перехрестя, він на дозволений сигнал світлофора виїхав на перехрестя та повернув ліворуч, оскільки таке спростовуються поясненнями відповідача ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4, за якими позивач о 12.40 год. 21.11.2015р. на перехресті вул.Кульпарківська-Городоцька у м.Львові порушив правила проїзду перехресть, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР, здійснив поворот ліворуч з правої смуги, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора та що інспектором Либиком Т.І. було розяснено позивачу його права, передбачені КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ по справі наданий позивачем і переглянутий в судовому засіданні запис з відеореєстратора, встановленого в автобусі ОСОБА_1, оскільки на такому міститься запис датований 06.01.2012р., а також на ньому не відображено момент зупинення ОСОБА_1 працівниками патрульної служби поліції.

Покликання позивача на те, що відповідач при притягненні його до адміністративної відповідальності, не розяснив йому положень ст.ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, чим порушив його права на захист, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем були дотримані всі передбачені законодавством вимоги, в тому числі і його права на захист, що ствердили в суді відповідач та свідок ОСОБА_4

Згідно п.1 ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом України адміністративного судочинства, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження вказаної постанови, оскільки 27.11.2015р. звернувся із заявою в Головне управління національної поліції у Львівській області щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, на яку 29.12.2015р. отримав відповідь і лише 11.01.2016р. звернувся до Залізничного районного суду м.Львова з адміністративним позовом про скасування такої, а тому суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає порушень чинного законодавства зі сторони відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156 щодо ОСОБА_1, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст.222, 289 КУпАП суд,

постановив:

Поновити строк оскарження постанови.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної служби поліції у м.Львові та інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби поліції у м.Львові ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №679156 - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстранції через суд першої інстранції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня оголошення постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: