Справа № 826/4177/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/4177/14 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної архітектурно - будівельної інспекції України та Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міжгосподарська асоціація з розвитку кооперації і ринку «Аркор», ОСОБА_6, про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому з урахуванням уточнень просили суд:

- визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві по реєстрації поданої Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку «Аркор» декларації про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер декларації КВ 46 від 25.06.2013);

- визнати протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві, яка полягала у неналежному реагуванні на зазначені в позовній заяві звернення мешканців будинків АДРЕСА_1, і зокрема у не проведенні нею з моменту подання цих звернень і по теперішній час перевірки діяльності Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» на предмет дотримання державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

- визнати протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві, яка полягала у неналежному контролі за діяльністю Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» за адресою АДРЕСА_2, і зокрема за дотриманням нею державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо неналежного контролю за діяльністю Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві і зокрема щодо її неналежного реагування на звернення мешканців будинків АДРЕСА_1 стосовно неналежного контролю за діяльністю Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» за адресою Саксаганського 111, в м. Києві, і зокрема за дотриманням цим забудовником державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, а також приватної власності власників квартир цих будинків, право на житло та безпечне середовище мешканців зазначених будинків з боку Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві;

- скасувати здійснену 25.06.2013 Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві реєстрацію поданої Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку «Аркор» декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_2, в м. Києві (реєстраційний номер декларації: КВ 46), або ж, якщо з якихось формальних підстав суд визнає це неможливим, зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України скасувати здійснену 25.06.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві реєстрацію поданої декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_2, в м. Києві.

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України невідкладно видати припис щодо припинення усіх підготовчих та будівельно - монтажних робіт по АДРЕСА_2, в місті Києві до проведення за кошти забудовника комплексної державної експертизи проекту забудови, яка б, зокрема, передбачала оцінку усіх можливих руйнівних наслідків цього будівництва на об'єкти культурної спадщини, будинки АДРЕСА_1, та до отримання забудовником у встановленому частинами 2 - 4 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку необхідного для будівництва будівлі IV категорії складності дозволу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 46, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 25 червня 2013 року; визнано протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо непроведення перевірок Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» за адресою вул. Саксаганського 111, в місті Києві за зверненнями позивачів та інших мешканців об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, від 8 та 17 січня 2014 року, 26 лютого 2014 року, а також від жовтня 2013 року, та щодо невжиття до об'єкту самочинного будівництва заходів в порядку частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; в інший частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міжгосподарська асоціація з розвитку кооперації і ринку «Аркор», та відповідач подали апеляційні скарги, з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в яких просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представники апелянтів підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Позивачі та їх представники у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційних скарг посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві 25.06.2013 зареєстровано декларацію №46 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового будинку під торгово - офісний комплекс на АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва (далі-декларація); замовником будівництва є Міжгосподарська асоціація з розвитку кооперації і ринку «Аркор»; виконавцем робіт - ТОВ «Техбудмеханіка - спецпідряд».

Як зазначають позивачі, зазначені дії щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є незаконними та підлягають визнанню судом протиправними, а реєстраційний запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню, оскільки в декларації в порушення частин першої та четвертої статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» безпідставно зазначено ІІІ категорію складності об'єкта будівництва, у той час як він має ІV категорію складності, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 №557. В обґрунтування належності об'єкта будівництва до ІV категорії складності позивачі посилаються на те, що об'єкт будівництва в разі аварії може призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення до яких відносяться будинки АДРЕСА_1, а подані Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку «Аркор» документи не відповідали вимогам законодавства. Також, на думку позивачів, спірне будівництво є самочинним, оскільки проводиться без дозволу на виконання будівельних робіт. В свою чергу, відповідачами не вживаються заходи за їх зверненнями щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, припинення підготовчих та будівельно - монтажних робіт.

Не погоджуючись з реєстрацією декларації про початок виконання будівельних робіт та бездіяльністю відповідачів щодо невжиття заходів за їх зверненнями щодо проведення перевірки та припинення незаконного будівництва, скасування реєстрації декларації позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Визнаючи протиправною та скасовуючи реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 46, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 25 червня 2013 року, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

У відповідності до частини першої статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Згідно частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини першої статті 36 названого Закону право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року №557 затверджений Порядок віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності.

Згідно підпункту 3 пункту 5 вказаного Порядку до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

У розумінні положень статті 1 Закону України «Про аварійно-рятувальні служби», який був чинний на час реєстрації спірної декларації про початок виконання будівельних робіт, аварія це небезпечна подія техногенного характеру, яка спричинила загибель людей чи створює на об'єкті або території загрозу життю та здоров'ю людей і призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи завдає шкоди довкіллю.

Також, визначення терміну «аварія» викладено в пункті 4 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, згідно якого аварія це небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб'єкта господарювання загрозу життю або здоров'ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Як встановлено судом першої інстанції, поряд зі спірним об'єктом будівництва розташовані будинки по АДРЕСА_1, які занесені до переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини м. Києва, і у разі аварії при проведенні будівельних робіт це може призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Так, згідно експертного звіту від 01.12.2014 ДП «Укрдержбудекспертиза» щодо будинку, розташованого по АДРЕСА_1, на фрагменті дворового фасаду по осі В між осями 8-9, зафіксовані тріщини між віконними прорізами та виявлена нижня сходова площадка, металеві балки, якої повністю зруйновані корозією. Щодо будинку, розташованого по АДРЕСА_1 зазначено, що зафіксовані тріщини на головних фасадах, які не впливають на несучу здатність стін, оскільки виникли в наслідок тривалого часу експлуатації після капітального ремонту. Тріщини в стінах дворового та бокового фасадів мають осадковий характер та виникли в результаті реконструкції будинку.

Додатковим доказом того, що будівельні роботи можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини є те, що в проекті передбачено підсилення цегляних стін методом інє`ктування тріщин будинків по АДРЕСА_1, вказано на розробку програми моніторингу за існуючими будинками із встановленням маяків на тріщинах до початку проведення будівельних робіт та геодезичний контроль за деформаціями будинків під час будівництва.

Крім того, у п. 2.2.2 звіту (сторінка 39 висновку) про науково-технічну роботу оцінки впливу реконструкції будівлі по АДРЕСА_2 на оточуючу забудову, що проведена ДП «Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій» від 12.12.2013 року зазначено, що фундаменти існуючих будинків та будинку, що підлягає реконструкції підтоплені, рівень підземних вод безпосередньо перед будинком, що підлягає реконструкції підніметься на 0,15 м, радіус впливу зміни рівнів підземних вод буде спостерігатися на відстані до 10-15 м перед будинком, що підлягає реконструкції.

Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_7 від 22 квітня 2014 року, роботи із встановлення палій, риттю котловану та інші земляні роботи за адресою АДРЕСА_2 дійсно можуть призвести до подальшого руйнування поруч розташованих будинків АДРЕСА_1 при виконанні будівельно-монтажних робіт з влаштування фундаментів, особливо з урахуванням наявності високого рівня ґрунтових вод, оскільки ділянка підтоплена. До руйнування будинків АДРЕСА_1 можуть призвести й можливі усадки їх фундаментів вже після завершення будівництва по АДРЕСА_2, а також можливий подальший підйом рівня ґрунтових вод. Подальша усадка фундаменту будинку АДРЕСА_1 є особливо небезпечною з урахуванням розташування на цьому будинку газопроводу, який забезпечує газом інші будинки, тому що подальша усадка його фундаменту може призвести до руйнування газопроводу, що є небезпечним. Зазначений висновок спеціаліста не спростований доказами, наданими відповідачами та замовником будівництва - Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку «Аркор».

Крім того, з досліджувальної частини по третьому питанню висновку від 29.05.2015 року №12539/14-42 комісійної судової будівельно-технічної експертизи вбачається що під час розрахунку складності будівництва необхідно було враховувати критерій можливості втрати об'єкту культурної спадщини, що в п. 1.12 проекту реконструкції нежитлового будинку по АДРЕСА_2 проектувальником та замовником будівництва враховано не було.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що терміни «пам'ятка місцевого значення» та «об'єкт культурної спадщини місцевого значення» не є тотожними, з наступних підстав.

Так, відповідно до довідки від 08.05.2015 №066-1522 Управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації та містобудівних умов від 13.11.2013, житловий будинок по АДРЕСА_1 наказом Управління охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища від 02.04.1998 №15 занесений до переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини м. Києва. Будинок по АДРЕСА_1 наказом Головного управління охорони культурної спадщини від 25.09.2006 №53 також занесений до переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини м. Києва.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

- культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини;

- об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачена класифікація об'єктів культурної спадщини, проте в даній статті відсутній поділ об'єктів культурної спадщини на національного та місцевого значення.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, визначення об'єктів культурної спадщини за вказаними критеріями відсутнє і в Порядку віднесення об'єктів будівництва до ІV та V категорій складності.

В Законі України «Про охорону культурної спадщини» є визначення пам'ятки культурної спадщини, які в свою чергу поділяються на пам'ятки національного та місцевого значення.

Згідно пункту 6 частини другої статті 5 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить занесення об'єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та внесення змін до нього щодо пам'яток місцевого значення.

Згідно частини другої статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що термін об'єкта культурної спадщини місцевого значення включає в себе також щойно виявлені об'єкти культурної спадщини, відповідно, будинки по АДРЕСА_1 відносяться до об'єктів культурної спадщини місцевого значення, оскільки вони не занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а лише внесені до Переліку об'єктів культурної спадщини міста Києва.

Крім того, відповідно до статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Положеннями пунктів 5 та 13 частини першої статті 6 Закону передбачено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить встановлення режиму використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках місцевого значення (крім пам'яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону роботи на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачі, звертаючись до суду реалізують не лише своє право власності, а й обов'язок щодо охорони об'єктів культурної спадщини місцевого значення, який покладений на них державою, як на співвласників будинків, розташованих по АДРЕСА_1 нормами Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до положень пункту 14 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реєстрація спірної декларації є протиправною, оскільки будівельні роботи могли призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення, про що було відомо відповідачу на час проведення реєстрації декларації, а будівництво відноситься до IV категорії складності, тому необхідно було видавати дозвіл на будівництво, а не реєструвати відповідну декларацію. У зв'язку з цим, об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, а подану декларацію такою, що містить недостовірні дані.

Відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною та скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ46 та задовольнив позов в цій частини вимог.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо непроведення перевірок Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» за адресою Саксаганського, 111 в м. Києві, за зверненнями позивачів та інших мешканців об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, від 8 та 17 січня 2014 року, 26 лютого 2014 року, а також від жовтня 2013 року, та щодо невжиття до об'єкту самочинного будівництва заходів в порядку частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачі та інші мешканці об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, неодноразово подавали до відповідачів звернення щодо проведення перевірки діяльності Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» на предмет дотримання державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків АДРЕСА_1, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище. В зазначених зверненнях було повідомлено про здійснення самовільного будівництва, яке може призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення, будинків АДРЕСА_1,

Проте, відповідачами за зазначеними зверненнями перевірки не проводилися, а надавалися лише відповіді з інформацією про те, що ними 13.09.2013 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку «Аркор».

Відповідно до положень статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана стаття у взаємозв'язку з іншими нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року №557, дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об'єкта будівництва. У випадках же, коли проектна документація на об'єкт будівництва відсутня чи об'єкт їй не відповідає, віднесення такого об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належало до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (на сьогодні - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) за змістом статей 6, 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до повноважень відповідачів відноситься повноваження щодо визначення категорії складності об'єкта будівництва.

Положеннями статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Положеннями вказаного Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5). Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 6). Пунктом 6 Порядку передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Отже, підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема звернення фізичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, відповідно, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачі допустили протиправну бездіяльність щодо проведення такої перевірки.

Тому, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов в цій частині вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо проведення перевірок Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» за зверненнями позивачів та щодо невжиття до об'єкту самочинного будівництва заходів в порядку частини другої статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 195 КАС України колегія суддів визнала за можливе переглянути постанову суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, тому в частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції не переглядається.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Державної архітектурно - будівельної інспекції України та Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 12.02.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.