Справа № 820/10621/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"10" лютого 2016 р. № 820/10621/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"
до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати податкові повідомлення - рішення Красноградської ОДП1 ГУ ДФС у Харківсь кій області від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкоду вання з податку на додану вартість на загальну суму 212361 гри. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105447 грн.

2. У відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути з Державного бюджету України суму сплаченого позивачем судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Мрія» від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по податку на додану вартість за грудень 2014 року, суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за січень 2015 року, на підставі якої винесено Акту № 131/20-16-15-21/30378024 від 05.05.2015 р.

На підставі Акту перевірки № 131/20-16-15-21/30378024 від 05.05.2015 р. було винесено податкові повідомлення-рішення від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкоду вання з податку на додану вартість на загальну суму 212361 гри. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105447 грн.

Позивач з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представники позивача в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкові повідомлення-рішення від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкоду вання з податку на додану вартість на загальну суму 212361 гри. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105447 грн. є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що працівниками Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Мрія», код за від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по податку на додану вартість за грудень 2014 року, суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за січень 2015 року.

За наслідками перевірки було складено акту перевірки № 131/20-16-15-21/30378024 від 05.05.2015 р. яким встановлено порушення позивачем вимог п. 197.21 ст. 197, п. 198.4 ст. 198, ст. 199, п. 209.2, п. 209.4, п. 209.15 ст. 209 , п. 15 прим.2 підрозділу 2 розд. ХХ ПК України, а саме встановлено завищення суми відємного значення у розмірі 169219 грн., в т.ч.:

- жовтні 2014 року -42307 грн. та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 42307 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України;

- грудні 2014 року 126912 грн. та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 126912 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України;

- завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд. 23.1 декларації) на 169889 грн. за січень 2015 року та завищення суми пільги по податку на додану вартість на 113275 грн. по коду пільги 14010450 відповідно до вимог п. 209.2 ст. 209 ПК України.

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником відповідача у відношенні позивача були винесені податкові повідомлення рішення від 20.05.2015 р. № НОМЕР_2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 126912 грн., від 20.05.2015 р. № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 178232 грн., від 20.05.2015 р. № НОМЕР_4 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 54026 грн., від 20.05.2015 р. № НОМЕР_5 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 254833,50 грн., та від 20.05.2015 р. № НОМЕР_6 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 42307 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач розпочав процедуру його адміністративного оскарження звернувшись із відповідною скаргою за № 290 від « 04» червня 2015 року до Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Головне управління ДФС у Харківській області своїм рішенням за № 2315/10/20-40-10-04-14 від 30.07.2015 р. про результати розгляду скарги скасувало податкові повідомлення рішення від 20.05.2015 року № НОМЕР_2, № 000531500, № НОМЕР_4 в повному обсязі, а

- податкове повідомлення рішення від 20.05.2015 р. № НОМЕР_3 скасовано в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 72785 грн. (основний платіж 48523,00 грн, штрафні санкції 24262,00 грн.) в іншій частині рішення залишено без змін,

- податкове повідомлення рішення від 20.05.2015 р. № НОМЕР_5 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 42472,75 грн., в іншій частині рішення залишено без змін, а скаргу Товариства за № 290 від 04.06.2015 р. без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням Головного управління ДФС у Харківській області за № 2315/10/20-40-10-04-14 від 30.07.2015 р., позивач звернувся із відповідною скаргою № 394 від 12.08.2015 р. до Державної фіскальної служби України.

Після отримання нами нових податкових повідомлень-рішень від 14.08.2015 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_7, винесених на підставі рішення ГУ ДФС у Харківській області № 2315/10/20-40-10-04-14 від 30.07.2015 р., позивачем було подано до ДФС України доповнення вих.№ 436 від 25.08.2015 р. до раніше поданої скарги № 394 від 12.08.2015 р.

05.09.2015 р. позивачем було отримано рішення Державної фіскальної служби України № 18638/6/99-99-10-01-01-25 від « 01» вересня 2015 року про результати розгляду скарги Позивача, згідно якого ДФС України залишила без змін податкові повідомлення-рішення Красноградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 20.05.2015 р. № НОМЕР_3, № НОМЕР_5 з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної нашої скарги, а скаргу позивача - без задоволення.

11.09.2015 р. позивачем було отримано лист ДФС України від 07.09.2015 р. № 18977/6/99-99-10-01-01-25 про розгляд доповнення до скарги, згідно якого позивачу було відмовлено у розгляді нашого доповнення вих.№ 436 від 25.08.2015 р. до раніше поданої скарги № 394 від 12.08.2015 р.

Суд зазначає, що предметом розгляду є твердження відповідача, щодо порушення позивачем п. 209.4 ст. 209 ПКУ, а саме: при вивезенні сільськогосподарських товарів/послуг у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість. Сплаченого(нарахованого) постачальників товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Таке відшкодування здійснюється в загальному порядку. Підпунктом 5 пункту 4 підрозділу розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13.11.2012 року передбачено, У рядку 16.3 відображаються суми податку на додану вартість. Включені до податкового кредиту за операціями сільськогосподарських або переробних підприємств із вивезення сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробних підприємств у митному режимі експорту. Значення цього рядка переноситься з рядка 16.3 декларації 0121-0123/0140 до рядка 16.3 декларації 0110.

Сума податку на додану вартість у рядку 16.3 декларацій 0121-0123/0140 відображається згідно з бухгалтерською довідкою, в якій така сума розраховується, виходячи із фактично сплаченої ( нарахованої):

Постачальником товарів/послуг, вартість яких була включена до складу виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит по сільськогосподарських товарах ( супутніх послугах), вивезених у митному режимі експорту ( декларації 0121-0123);

Та включеної до податкового кредиту суми податку постачальником товарів/послуг визначених відповідно до пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, вартість яких включена до вартості експортованої продукції власного виробництва ( декларація 0140).

Бухгалтерська довідка має бути складена згідно податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу, які є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, з урахування норм пункту 198,6 статті 198 Кодексу та містить вичерпний їх перелік.

Таким чином податковою інспекцією зроблено висновок, що формування податкового кредиту передбачено виключно на умовах безпосередньої участі сплаченого ( нарахованого) ПДВ постачальникам за напрямами господарської діяльності такого платника ПДВ, і тому бухгалтерські довідки № 1 від 28.10.2014 року № МР 0000003 та № МР 0000004 від 25,12,2014 року складені з порушенням, оскільки до даних бухгалтерських довідок включено податкові накладні по придбаним ТМЦ послугах, використаними не для виробництва експортованої кукурудзи та озимої пшениці.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та зазначений факт не заперечувався сторонами по справі, що позивач є резидентом, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського господарства, відповідає критеріям, встановленими у пункті 209.6 цієї статті та зареєстровано як субєкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість органом державної податкової служби відповідно до свідоцтва № 200086452 було зареєстровано субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 03.12.2012 року по даний час.

Також судом встановлено, що у жовтні та грудні 2014 року позивачем була здійснена реалізація сільськогосподарської продукції власного виробництва (озимої пшениці та кукурудзи) шляхом вивезення за межі митної території України контрагенту Inerco Trde S.A.

Згідно п.209.6 ст.209 ПКУ підприємство являється сільськогосподарським підприємством, оскільки основою його діяльності є постачання вироблених ( наданих) ним сільськогосподарських товарів ( послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно п. 209.4 ст. 209 ПКУ при вивезенні сільськогосподарських товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) постачальником товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Таке відшкодування здійснюється в загальному порядку.

Згідно п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4, п. 200.5 ст. 200 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті ( перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного ( податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми, податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні ( податкові) періоди ( у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного ( податкового ) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то: 1)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг або до Державного бюджету України. б) залишок відємного значення податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

- Були зареєстровані як платники цього податку менш ніж 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування ( крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження ( будівництва) основних фондів)

- Мали обсяги оподаткування операцій за останні 12 календарних місяця менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування ( крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Також судом встановлено, що внаслідок здійснення у жовтні, грудні 2014 року реалізації в режимі експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та коригування сум податку на додану вартість, які були сплачені підприємством постачальникам і вартість яких включається до складу виробничих факторів, у позивача виникло відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту. Відємне значення відображено у рядках 19 та 20.2 розділу III декларації ПДВ за жовтень та грудень 2014 року. Коригування податкового кредиту було здійснено підприємством у відповідності до п.5 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість., затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України № 678 від 13.11.2013 року( далі Порядок), а саме: у рядку 16.3 відображаються суми податку на додану вартість, включені до податкового кредиту за операціями сільськогосподарських або переробних підприємств із вивезення сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробних підприємств у митному режимі експорту. Значення цього рядка переноситься з рядка 16.3 декларації 0121-0123/0140 до рядка 16.3 декларації 0110. Сума податку на додану вартість у рядку 16.3 декларації 0121-0123/0140 відображається згідно з бухгалтерською довідкою, в якій така сума розраховується, виходячи із фактично сплаченої ( нарахованої):

Суд зазначає, що постачальникам товарів/послуг, вартість яких була включена до складу виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит по сільськогосподарських товарах (супутніх послугах), вивезених у митному режимі експорту ( декларації 0121-0123). Бухгалтерська довідка має бути складена згідно з податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу, які є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, з урахуванням норм пункту 198.6 статті 198 Кодексу, та містити вичерпний їх перелік.

Як було встановлено судом позивачем оформлені бухгалтерські довідки № 1 від 28.10.2014 року, № МР 0000003 та № МР 0000004 від 25.12.2014 року у відповідності до вище вказаного.

Суд зазначає, що розрахунок податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню розраховувався на підставі «Методики визначення суми податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню при експорті сільськогосподарської продукції власного виробництва» зазначеної в наказі № 70 від 01.10.2014 року про внесення змін до наказу № 1 від 01.01.2013 року «Про облікову політику підприємства та організацію бухгалтерського обліку».

Згідно даної методики позивачем був визначений коефіцієнт, який застосовувався до кожної податкової накладної та згідно якого була визначена сума коригування ПДВ по кожній податковій накладній по прямих, не прямих та витратах збут.

Отже виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що твердження відповідача, що позивач не повинен було включати до бухгалтерських довідок податкові накладні по не прямих витратах (загальновиробничих) та витратах на збут, так як вони були використані не для виробництва експортованої кукурудзи та озимої пшениці тобто частина цих витрат (32589 грн.) являється «виробничими факторами», та коригується у відповідності до пп.5 від п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість., затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України , частина ні, є необґрунтованим оскільки згідно п.209.4 ст.209 ПКУ «при вивезені сільськогосподарських товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість сплаченого (нарахованого) постачальником товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів».

Суд зазначає, що загальновиробничі витрати ( не прямі) і являються виробничими факторами, які безпосередньо беруть участь у формуванні собівартості власно вирощеної сільськогосподарської продукції. В бухгалтерському обліку дані витрати обліковуються на рахунок 91 «Загальновиробничі витрати рослинництва», які розподіляються на рахунок 23 «Виробництво пропорційно площі посіву культур. Витрати, які повязані із збутом продукції відносяться прямо на готову продукцію власного виробництва та обліковуються на відповідних субрахунках рахунку 93 «Витрати та збут» в розрізі номенклатури продукції, яка була реалізована за межі митної території України. Тому ці витрати відносяться 100%, без розрахунку коефіцієнта, на конкретну продукцію, яка реалізовується в режимі експорту.

Виходячи з вище вказаного, суд приходить до висновку, що вище зазначені бухгалтерські довідки позивача були складені без порушень, а податковий кредит, що підлягає бюджетному відшкодуванню розрахований вірно.

Щодо порушення позивачем пп.5 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів № 678 від 13.11.2013 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2013 року за № 2094/24626, порушено п.15 підрозділу 2 розділу XX , норми ст..199 ПКУ, а саме безпідставно віднесено до складу ряд 16.3 подактової декларації з ПДВ за січень 2015 року суми ПДВ по придбаним ТМЦ використаними для виробництва експортованої продукції ячменю, на загальну суму 113275 грн., то зазначене твердження відповідача суд вважає необґрунтованим, оскільки як було встановлено судом відповідач при визначенні вище зазначеного порушення керувався наказом № 678 від 13.11.2013 року який на момент складання та подання звітності позивача втратив чинність, а чинний був наказ МФУ № 966 від 23.09.2014 року «Про затвердження форм Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України. 14.10.2014 року № 1267/26044.

Як було встановлено судом в січні 2015 року підприємством була здійснена реалізація сільськогосподарської продукції власного виробництва (ячмінь) шляхом вивезення за межі митної території України контрагенту Inerco Trade S/A/ Внаслідок здійснення реалізації в режимі експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та коригування сум податку на додану вартість, які були сплачені підприємством постачальникам і вартість яких включається до складу виробничих факторів, у підприємства виникло відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту. Відємне значення відображено у рядках 19 та 20.2 розділу III декларації з ПДВ за січень 2015 року. Згідно п. 5 розд. 2 Гл.5 даного Порядку у рядку 16.3 відображаються суми податку на додану вартість, включені до, податкового кредиту за операціями сільськогосподарських або переробних підприємств із вивезення сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробничих підприємств у митному режимі експорту. Значення цього рядка переноситься з рядка 16.3 декларації 0121-0123/0140 до рядка 13.3 декларації 0110.

Сума податку на додану вартість у рядку 16.3 декларацій 0121 0123/0140 відображається згідно з бухгалтерською довідкою, в якій така сума розраховується, виходячи із фактичної сплаченої (нарахованої):

постачальникам товарів/послуг, вартість яких була включена до складу виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит по сільськогосподарських товарах (супутніх послугах), вивезених за межі митної території України у митному режимі експорту ( декларації 0121 - 0123).

та включеної до податкового кредиту суми податку постачальникам товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, вартість яких включена до вартості експортованої продукції власного виробництва (декларація 0140).

Бухгалтерська довідка має бути складена згідно з податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу, які є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та містити вичерпний їх перелік.

Як було встановлено судом позивачем згідно вище зазначеного порядку було перенесено податковий кредит декларації 0121 в декларацію 0110 відповідно до додатку 11 до Облікової політики підприємства «Методика визначення суми податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню при експорті сільськогосподарської продукції власного виробництва» та оформило бухгалтерські довідки № МР 0000001, № МР 0000002 та № МР 3 від 09.01.2015 року у відповідності до вище вказаного.

Згідно п.198.5. ст..198 ПКУ платник податку зобовязаний нарахувати податкові зобовязання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пунту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами., необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися:

В операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197. Підрозділу 2 розділу XX цього кодексу, міжнародних договір (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

Судом встановлено, що позивачем згідно вище зазначеного пункту була оформлена податкова накладна № МР- від 31.01.2015 року для нарахування податкового зобовязання по ПДВ на суму 113274.71 грн. (ця сума дорівнює сумі перенесеного податкового кредиту по ряд 16.3) з дотриманням вимог Порядку заповнення податкової накладної затвердженої наказом Міністерства фінансів України 22 вересня 2014 року № 1129). Дана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та включена до рядка 5 та 5.1 декларації 0110 Загальної за січень 2015 року.

Згідно п.199.3 ст.199 розд. V ПКУ платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковані операції, а такі неоподатковані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції.

Розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях подається до контролюючого органу одночасно з податковою декларацією звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі оподатковувані неоподатковувані операції. Тобто до декларації з ПДВ в місяці виникнення неоподаткованих операцій подається Дод.7 «Розрахунок використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях», в якому визначається частка використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях. Частка використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях використовується в 2015р. для поділу податкового кредиту по адміністративних витратах. Згідно п.4 розд.2 Гл.5 « Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» № 966 від 23.09.2014 року у рядку 15 (колонка А) вказується обсяг придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення, звезення) з податком на додану вартість товарів/послуг та необоротних активів, які частково використовуються в оподатковуваних операція, які не є обєктом оподаткування (стаття 196 розділу V Кодексу), та/або звільнені від оподаткування ( стаття 197 розділу V Кодексу), та/або звільнені від оподаткування ( стаття 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу 10 Кодексу (крім пункту 15), міжнародні договори (угоди), та/або не оподатковуються (постачання послуг за межами митної території та послуг, що здійснюються за межами митної території України з урахуванням їх місця постачання відповідно до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V Кодексу).

При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподаткованих і оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому пункту 15 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, норми статті 199 розділу V Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) суми податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту.

Судом встановлено, що позивачем була розрахована частка використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях, але вони виявилась відємна, тому дод.7 до податкової декларації не подавалась, а поділ податкового кредиту згідно п.4 розд.2 Гл.5 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» №966 від 23.09.2014 року не проводився, а отже суд приходить до висновку, що позивач мав всі підстави відобразити суму 113275 грн. в декларації з ПДВ 0110 за січень 2015 року по ряд 16.3.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 212361 грн. та № НОМЕР_7 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105447 грн. винесені Красноградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14 серпня 2015 року № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкоду вання з податку на додану вартість на загальну суму 212361 грн. та № НОМЕР_7 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 105447 грн.

Стягнути з Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" сплачений судовий збір в сумі 4767 (чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 12 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 12 лютого 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.