Справа № 802/4132/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 січня 2016 р. Справа № 802/4132/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Михайла Володимировича

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Польського підприємства "ЄВРОМЕД"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" (далі ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" , позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі Вінницька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2012р. по 01.03.2015р., складено акт від 25.11.2015р. № 2944/2202/30958103, в якому зафіксовано порушення, а саме:

- п.п. 14.1.228 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на прибуток в загальній сумі 120822,00 грн.;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на додану вартість всього в сумі 147670,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, Вінницькою ОДПІ прийнято податкові повідомленнярішення від 09.12.2015 року: № НОМЕР_1, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємства за основним платежем на 120822,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 60411,00 грн.; № НОМЕР_2, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 142670,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 71335,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки та, відповідно, і з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та просить скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та пояснення, надані у судових засіданнях, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, зазначивши при цьому, що Вінницька ОДПІ, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, діяла згідно із нормами чинного законодавства на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні допитано в якості свідка фізичну особу-підприємця ОСОБА_4. Зі слів свідка, він на підставі договору про перевезення вантажів співпрацював з ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" та здійснював перевезення сої з с. Зелене Кельменецького району Чернівецька область, до пункту розвантаження с. Горбанівка Вінницького району на користь останнього. При цьому, за надані послуги він отримував оплату.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, в період з 29.10.2015р. по 11.11.2015р. головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Вінницької ОДПІ ОСОБА_5 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2012р. по 01.03.2015р.

За результатами перевірки складено акт від 25.11.2015р. № 2944/2202/30958103 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД":

- п.п. 14.1.228 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на прибуток в загальній сумі 120822,00 грн., в т.ч.: за 2014 рік 120822,00 грн.;

- . 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" занижено податок на додану вартість всього в сумі 147670,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2012 року 6823,00 грн., за квітень 2013р. 1600,00 грн., за березень 2014р. 32240,00 грн., за травень 2014р. 102007,00 грн.

09 грудня 2015 року, на підставі висновків акту перевірки, Вінницькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємства за основним платежем на 120822,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 60411,00 грн.;

№ НОМЕР_2, яким збільшено ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 142670,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 71335,00 грн.

Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, а тому звернувся до суду з вимогою визнати їх протиправними та скасувати.

Визначаючись щодо заявленого позову суд виходив з наступного.

Так, зі змісту акту перевірки слідує, що в ході проведення перевірки встановлено завищення задекларованих позивачем показників у рядку 05.1 Декларації Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 671233,00 грн., а саме, по операціях з придбання сої у ТОВ "Зеленецьке".

Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено завищення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" податкового кредиту внаслідок неправомірного включення до його складу сум ПДВ, відповідно до податкових накладних, отриманих від ТОВ "Зеленецьке" всього в сумі 134247,00 грн., в т.ч.: за березень 2014 року в сумі 32240,00 грн., за травень 2014 року в сумі 102007,00 грн.

Як слідує зі змісту акту перевірки, до таких висновків перевіряюча дійшла з огляду на таке.

Так, представлені до перевірки видаткові накладні на реалізацію сої, оформлені не належним чином, а саме, у видаткових накладних відсутні реквізити згідно яких мав бути отриманий товар, а також, у деяких видаткових накладних відсутні відомості про особу відповідальну за здійснення господарських операцій, відсутні посилання на номер та дату довіреності за якою отримано товар, місце складання накладних. Тобто видаткові накладні не відповідають вимогам первинних документів, встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в Україні".

Також, у наданих товарно-транспортних накладних відсутні прізвища осіб, хто здав та хто отримав товар, що не дає змогу ідентифікувати осіб, що ставили підписи на товарно-транспортних накладних.

Разом з тим, ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" до перевірки не представлені документи, що засвідчують якість товару (сертифікати якості, посвідчення якості на товар, тощо).

Крім того, в ході перевірки встановлено, що ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" було сформовано податковий кредит відповідно до податкових накладних, виписаних ТОВ "Зеленецьке", у порядковому номеру яких поставлено код виду діяльності, що передбачає спеціальний режим оподаткування, а саме "2" сільськогосподарські підприємства, які, відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України, застосовують спеціальний режим оподаткування.

В той же час, Хотинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькі області встановлено, що ТОВ "Зеленецьке", відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України, безпідставно обрано спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість з квітня 2014 року, а тому, податкові накладні від 07.05.2014р. № 10/2, від 14.05.2014р. № 11/2, від 23.05.2014р. 14/2, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не дають права формування податкового кредиту ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД".

Також, біля підпису особи, яка складала податкові накладні та товарно-транспортні накладні, значиться прізвище директора ОСОБА_6

Разом з тим, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області надано протокол від 28.08.2014року допиту свідка ОСОБА_6, який значився директором ТОВ "Зеленецьке", з показань якого слідує, що він жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ "Зеленецьке" не має, а здійснював підпис документів, від імені останнього, так-як формально був його директором.

Разом з тим, як зазначено в акті перевірки, Вінницькою ОДПІ було отримано від СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькі області матеріали, що свідчать про порушення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" податкового законодавства при взаєморозрахунках з ТОВ "Зеленецьке", а саме акти перевірки ТОВ "Зеленецьке".

Так, згідно актів перевірки від 28 травня 2014 року № 260/2200/30795974 та від 03.03.2015 року № 319/22-00/30795974:

"При дослідженні реальності здійснення господарських операцій з реалізації сільськогосподарської продукції протягом січня 2013 року березня 2014 року встановлено, що в ТОВ "Зеленецьке" відсутні можливості для здійснення даних господарських операцій, а саме:

протягом 2013 року на ТОВ "Зеленецьке" працювала одна особа директор ОСОБА_7;

заробітна плата протягом 2013 року не нараховувалась;

грошові кошти підприємства відсутні, майно платника перебуває в банківських та податкових заставах;

документи, що підтверджують фактично понесені ТОВ "Зеленецьке" витрати на вирощування сільськогосподарської продукції (оранка, культивація, посів, внесення міндобрив, збирання урожаю), витрати на транспортування зерна, зберігання зерна його очистку та сушіння з відповідним відображенням їх в регістрах бухгалтерського обліку, товариством на перевірку не надано.

Таким чином, проведеними перевірками встановлено відсутність у ТОВ "Зеленецьке" необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а саме: вирощування сільськогосподарської продукції, в силу відсутності достатньої кількості трудових ресурсів, виробничих активів, земельних ділянок, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна".

З урахуванням викладеного, відповідачем зроблено висновок, що оскільки на ТОВ "Зеленецьке" були відсутні трудові та матеріальні ресурси, зважаючи на наявні протоколи допиту та враховуючи акти перевірок ТОВ "Зеленецьке", проведені Хотинською ОДПІ, в даному випадку вбачається проведення операції, яка здійснюється з метою штучного формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податкового кредиту, та не має реального характеру.

А тому, наявність у ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" видаткових накладних, податкових накладних, отриманих від ТОВ "Зеленецьке", за умови встановлення факту не здійснення господарських операцій, є обов`язковою, але не виключною підставою для віднесення зазначених у накладних сум до витрат та податкового кредиту.

Однак, суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, згідно із п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В той же час, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проаналізувавши дані норми стає зрозумілим, що для включення сум до складу валових витрат є необхідність підтвердження таких відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку; для включення сум до податкового кредиту такі суми мають бути підтверджені податковими накладними чи підтверджені митними деклараціями та іншими документами.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить зясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

За таких підстав, в межах предмета доказування по даній справі належить встановити реальність отримання товару ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" від ТОВ "Зеленецьке".

Як вбачається з акту перевірки, первинні документи та питання товарності зазначених операцій ревізором, під час проведення перевірки, взагалі не досліджувалось.

Висновки перевірки грунтуються виключно, на актах перевірки ТОВ "Зеленецьке" з питань дотримання останнім податкового законодавства, які проводились Хотинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькі області .

В той же час, дане питання досліджувалось судом під час судового розгляду справи.

Так, як встановлено під час судового розгляду, 11 березня 2014 року між ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" (Покупець) та ТОВ "Зеленецьке" (Продавець) укладено договір поставки № 14/2014.

Відповідно до п. 1.1 даного договору, Продавець продає, а Покупець купує сою, надалі "товар", в кількості 100 тонн, по ціні 4800,00 грн. за тонну.

Згідно із п. 2.1, п. 2.2 даного договору, Продавець відвантажує товар покупцю протягом 10 робочих днів, з моменту здійснення оплати Покупцем. При цьому, відгрузка товару проводиться на автомобільний транспорт (вантажний автомобіль Покупця).

Також, 13 березня 2014 року між ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" (Покупець) та ТОВ "Зеленецьке" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 130314.

Відповідно до п. 1.1 даного договору, Продавець зобов`язується передати вироблену ним сільськогосподарську продукцію, зазначену в п. 1.2 цього договору в кількості зазначену в додатку-специфікації до даного договору у власність Покупцю, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти та оплатити цей товар. Пунктом 1.2 договору визначено, що його предметом є сільськогосподарська продукція, а саме, соя.

Відповідно до видаткових накладних № 27 від 11.03.2014р. (а.с. 21), № 28 від 12.03.2014р. (а.с. 22), № 29 від 13.03.2014р. (а.с. 23), № 30 від 14.03.2014р. (а.с. 24), № 161 від 07.05.2014р. (а.с. 25), № 173 від 14.05.2014р. (а.с. 26), № 187 від 23.05.2014р. (а.с. 27) ТОВ "Зеленецьке", на виконання умов договору поставки № 14/2014 від 11.03.2014р. та договору купівлі-продажу № 130314 від 13.03.2014р., передано, а ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" прийнято товар (сою) в загальній кількості 141.34 тонна.

Також, ТОВ "Зеленецьке" виписано ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" податкові накладні від 23.05.2014р. № 14/2 (а.с. 36), від 14.05.2014р. № 11/2 (а.с. 37), від 07.05.2014р. № 10/2 (а.с. 38), від 14.03.2014р. № 14/2 (а.с. 39), від 11.03.2014р. № 11/2 (а.с. 40), від 12.03.2014р. № 12/2 (а.с. 41), від 13.03.2014р. № 13/2 (а.с. 42) на загальну суму 805480,00 грн. (в тому числі ПДВ 134247,00 грн.).

Факт оплати товару (сої), на підставі договору поставки № 14/2014 від 11.03.2014р. та договору купівлі-продажу № 130314 від 13.03.2014р., підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 5283 від 14.03.2014р. (а.с. 140), № 5322 від 27.03.2014р. (а.с. 141), № 5426 від 07.05.2014р. (а.с. 142), № 5446 від 14.05.2014р (а.с. 143), № 5473 від 23.05.2014р. (а.с. 144), № 5484 від 27.05.2014р. (а.с. 145), № 5511 від 30.05.2014р., № 5538 від 06.06.2014р. (а.с. 147).

Крім того, як самостійно зазначено перевіряючою в акті перевірки (а.с. 51), на підставі виписок банку встановлено, що ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" перераховано з розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок ТОВ "Зеленецьке" 805480,00 грн. з позначкою за сою.

Факт поставки вказаного товару (сої) з ТОВ "Зеленецьке" до ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" підтверджується товарно-транспортними накладними від 23.05.2014р. (а.с. 32), від 14.05.2014р. (а.с. 33), від 07.05.2014р. (а.с. 34), від 14.03.2014р. (а.с. 35), зі змісту яких слідує, що ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_4, на замовлення ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД", здійснювали перевезення сої із пункту навантаження Кельменецький район, Чернівецька область, до пункту розвантаження с. Горбанівка Вінницького району.

При цьому, в даних товарно-транспортних накладних зазначено в якості вантажовідправника - ТОВ "Зеленецьке", а в якості вантажоодержувача - ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД".

В той же час, під час судового розгляду справи представником позивача надано суду договір про перевезення вантажів № 02/01 від 02.01.2013р., укладений позивачем із ФОП ОСОБА_4, та договір про перевезення вантажів № 042014 від 04.03.2014р., укладений позивачем із ФОП ОСОБА_8

Згідно платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи, після виконання заявок позивача по перевезенню товару (сої), останнім на рахунки ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були перераховані грошові кошти, як оплату за надані транспортні послуги.

Крім того, факт поставки сої з ТОВ "Зеленецьке" до ТОВ Українсько-Польське підприємство "ЄВРОМЕД" підтверджується показами ФОП ОСОБА_4, допитаного під час судового засідання в якості свідка.

Таким чином, у даному випадку підстав, за наявності яких була б відсутня можливість віднесення позивачем сум до податкового кредиту та валових витрат, представником відповідача не наведено.

Що стосується відсутності документу, що засвідчує якість товару, то, в даному випадку, слід зазначити, що вказаний факт не є підставою для формування висновку про безтоварність господарських операцій.

Також суд звертає увагу на те, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 27.06.2013 р. у справі № К/9991/30198/12.

Крім того, як встановлено судом, в акті перевірки оцінка первинним документам не надавалась, оскільки, в ньому відтворено лише зміст актів перевірки з питань дотримання контрагентом позивача - ТОВ "Зеленецьке" податкового законодавства, складених за наслідками перевірки проведеної Хотинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькі області.

Що стосується висновків ревізора про те, що виписані ТОВ "Зеленецьке" податкові накладні від 07.05.2014р. № 10/2, від 14.05.2014р. № 11/2, від 23.05.2014р. 14/2 не дають права позивачу на формування податкового кредиту, то вони спростовуються наступним.

Так, як зазначено в акті перевірки, на підставі висновків якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, Хотинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькій області встановлено, що контрагент позивача ТОВ "Зеленецьке" безпідставно обрало спеціальний режим оподаткування починаючи з квітня 2014 року.

В той же час, із змісту наданого суду акту перевірки Хотинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькій області від 28.05.2014 року № 260/2200/30795974 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Зеленецьке" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року" слідує, що Хотинською ОДПІ попереджено посадових осіб ТОВ "Зеленецьке", що у разі якщо в подальшому перевіркою ТОВ "Зеленецьке" буде встановлено поставку протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарських товарів/послуг, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарі/послуг, останнє, на підставі п. 209.11 ПК України, буде виключено з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування.

В свою чергу, в акті перевірки ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькій області від 03.03.2015 року № 319/22-00/30795974 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Зеленецьке" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 30.09.2014 року", копія якого міститься в матеріалах справи, зазначено, що за період з 01.07.2011 року по 30.09.2014 року ТОВ "Зеленецьке" здійснювало декларування питомої ваги вартості сільськогосподарських товарі/послуг більше як на 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

З контексту викладеного слідує, що станом на квітень 2014 року ТОВ "Зеленецьке" перебувало на спеціальному режимі оподаткування податком на додану вартість, а жодного рішення щодо безпідставного обрання останнім режиму оподаткування податковими органоми не приймалось.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача не заперечували, що станом на день розгляду справи рішення щодо скасування у ТОВ "Зеленецьке" спеціального режиму оподаткування не приймалось.

А тому, на думку суду, ні на момент проведення перевірки, ні на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення податкового органу про скасування ТОВ "Зеленецьке" спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість не існувало.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит на підставі виписаних ТОВ "Зеленецьке" податкових накладних від 07.05.2014р. № 10/2, від 14.05.2014р. № 11/2, від 23.05.2014р. 14/2.

З приводу висновків ревізора про відсутні у ТОВ "Зеленецьке" трудових та матеріальних ресурси, наявності протоколу допиту ОСОБА_6, і, як наслідок, здійснення господарських операцій останнім із позивачем з метою штучного формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податкового кредиту, та відсутності їх реального характеру, варто зазначити наступне.

У даному випадку слід наголосити на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту та валових витрат, позаяк підприємство не може автоматично бути правопорушником на тій підставі, що порушення податкового законодавства могли допустили його контрагенти, тим більше, якщо зі своєї сторони воно діяло у відповідності із вимогами закону. Таким чином інформація податкового органу, щодо недобросовісності ТОВ "Зеленецьке" не може бути розцінена як недобросовісність власне самого позивача.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, суд дійшов висновку, що правочини, укладені позивачем з ТОВ "Зеленецьке" відповідає нормам чинного законодавства України, фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення дослідженої судом господарської діяльності позивача із вказаним підприємством, що підтверджуються первинними бухгалтерськими документами та податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Судом на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановлено, що факт надання послуг позивачеві з боку ТОВ "Зеленецьке" документально підтверджується. Твердження податкового органу про відсутність факту надання послуг у судовому засіданні не були доведені, а надані позивачем докази є переконливими і достатніми для беззаперечного висновку суду щодо реальності господарської операції.

Це означає, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість, є безпідставними.

Окремо суд зауважує, що відповідачем право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності його контрагента, що суперечить приписам податкового законодавства. Так, якщо такий контрагент не виконав своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобов'язання з ПДВ, то це може тягнути відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість. На переконання суду, своїми рішеннями відповідачем встановлено для позивача додаткові обмеження, що не відповідає повноваженням відповідача, передбаченим Податковим кодексом України та суперечить вимогам статті 19 Конституції України.

При цьому, суд зазначає, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 27.01.2016р. № 21-5333а15.

В той же час, суд вважає необгрунтованими посилання представників відповідача на протокол допиту свідка - директора ТОВ "Зеленецьке" ОСОБА_6, як на підставу визнання фіктивності даного товариства, оскільки фіктивність такого могла бути встановлена лише вироком (рішенням) суду, який, в даному випадку, на вимогу суду представниками відповідача надано не було.

Таким чином, у судовому засіданні представниками відповідача не було доведено фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування об`єкта оподаткування та податкового кредиту за перевіряємий період по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Зеленецьке".

Судом не вбачається порушення позивачем норм Податкового кодексу України, оскільки вчинення господарських операцій із контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних та інших первинних документів, які не суперечать нормам Законів.

Дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

З урахуванням викладеного, судом не вбачається порушення позивачем норм Податкового кодексу України, оскільки вчинення господарських операцій із контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових, податкових та товарно-транспортних накладних, які не суперечать нормам Законів.

Дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

З урахуванням усіх вище встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно включено до складу валових витрат суму витрат на придбання товару, а також останнім правомірно сформовано податковий кредит по податку на додану вартість, а тому податкові повідомлення - рішення від 09.12.2015р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 є протиправними та підлягають скасуванню.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, в той час, як відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, у звязку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від 09.12.2015 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько - Польське підприємство "Євромед" () 5930,00 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області ().

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна