Справа № 2-а-802/10/1511
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 р.Справа № 2-а-802/10/1511

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Максимович Г.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів - Косцової І.П., Шляхтицького О.І.

за участю секретаря Криульової А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Іллічівської міської ради на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, управління соціальної політики Іллічівської міської ради, Державного казначейства України про визнання рішень протиправними, дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, управління соціальної політики Іллічівської міської ради, Державного казначейства України, про визнання незаконними розпоряджень № 74 від 09.02.2004р, №638 від 08.08.2005р, від 25.01.200бр., і рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради, та додатків до них № 231 від 28.02.2008 року «Про безоплатне придбання ліків пільговим категоріям громадян за рахунок коштів міського бюджету»щодо інвалідів загального захворювання, визнання бездіяльності Іллічівської міської ради, управління соціальної політики Іллічівської міської ради по виконанню вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України»щодо незабезпечення інвалідів загального захворювання безоплатними ліками, зобовязання Іллічівську міську раду включити інвалідів загального захворювання в правові акти по безоплатному придбанню ліків, стягнення з виконавчого комітету Іллічівської міської ради моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, зобовязання Іллічівську міську раду та управління соціальної політики Іллічівської міської ради сплачувати йому, як інваліду загального захворювання вартість ліків та інформувати через засоби масової інформації про всі зміни в законі стосовно інвалідів.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 серпня 2010 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, виконавчий комітет Іллічівської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 10.08.2010 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрутованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив лише з того, що статтею 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України»передбачено, що інваліди, які отримують пенсію, яка не перевищує мінімального розміру пенсії, мають право на безплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно пенсійного посвідчення серії АА №874715

ОСОБА_1 пенсіонер по інвалідності 3 групи загального захворюванняз 30 травня 2001р.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 пенсіонер по інвалідності 2 групи загального захворювання.

Згідно довідки про доходи у ОСОБА_1 доходи з 2004року (включно) по 2009 рік (включно) відсутні, та він отримує пенсію в розмірі 284,69 грн.

Згідно розпоряджень міського голови Іллічівської міської ради № 74 09.02.2004р, № 639 від 08.08.2005р., № 43 від 25.01.2006р., Рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 231 від 28.02.2008р. при вирішенні питання про безоплатне надання

ліків пільговим категоріям громадян за рахунок коштів місцевого бюджету включені інваліди загального захворювання.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України 21.03.1991 року № 876-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інваліди, які отримають пенсію, що не перевищує мінімальному розміру пенсії, або державну соціальну допомогу, призначену замість пенсії, діти-інваліди мають право на безплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування.

Інваліди першої і другої груп мають право при амбулаторному лікуванні на придбання лікарських засобів за рецептами лікарів з оплатою 50 відсотків їх вартості (ч. З ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Цією ж статтею Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачено, що порядок та умови забезпечення інвалідів лікарськими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, та інших засобів реабілітації і виробів

медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Статтею 3 Постанови КМ України 17.08.1998 року № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», зазначається, що витрати, пов'язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок загальних асигнувань, що передбачаються відповідними бюджетами на охорону здоров'я, а також коштів Фонду соціального захисту населення в частині безоплатного забезпечення лікарськими засобами населення.

Додатком 2 до Постанови КМ України 17.08.1998 року № 1303 надано вичерпний категорій захворювань, у разі амбулаторного лікування яких безоплатно відпускаються лікарські засоби.

При цьому безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лише лікарські засоби, зазначені у переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, затвердженому постановою КМ України від 5 вересня 1996 р. N 1071.

Стаття 10 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», передбачає: фінансування заходів щодо соціальної захищеності інвалідів і дітей-інвалідів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фондом соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Законами України про державний бюджет України на 2004-2009 р.р. виділення коштів на фінансування пільгового або безкоштовного придбання лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування не передбачалося.

Статтею 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до власних повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування віднесено встановлення за рахунок власних коштів та благодійних надходжень додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення, про що зазначено і у самому рішенні № 231.

Виконавчий комітет Іллічівської міської ради своїм рішенням затверджує умови та порядок забезпечення ліками пільгових категорій громадян за рахунок коштів міського бюджету, якими визначає категорії громадян, що мають право на забезпечення ліками за рахунок коштів міського бюджету (категорія інвалідів загального захворювання відсутня).

Таким чином, колегія суддів вважає, що забезпечення інвалідів пільгами/безоплатними ліками здійснюється з урахуванням лише певних захворювань та лише ліками за вичерпним списком, встановленим КМ України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.1995 р. № 4, шкода - втрата не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння особи, що її заподіяла, наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зазначений в позовній заяві розмір моральної шкоди фактично не підтверджений ніякими доказами в суді, що свідчили б про характер та обсяги страждань відповідно до зазначених положень Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи не міститься жодного доказу ухилення органів місцевого урядування від інформування інвалідів про зміни і доповнення законодавства про соціальну захищеність інвалідів, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог в частині зобов'язання інформування про зміни в законах.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови по справі.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Іллічівської міської ради задовольнити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, управління соціальної політики Іллічівської міської ради, Державного казначейства України про визнання рішень протиправними, дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, управління соціальної політики Іллічівської міської ради, Державного казначейства України про визнання рішень протиправними, дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її оголошення.

Головуючий:

Судді: