Справа № 2-а-692/11/2102
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 р.Справа № 2-а-692/11/2102

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Кравченко І.М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

судді Запорожан Д.В.,

судді Жука С.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 14 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення і провести її виплату відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановила:

21.02.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання відмови відповідача в перерахунку йому щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 та 2010 роки.

Справа була розглянута в порядку скороченого провадження.

Постановою Бєлозерського районного суду Херсонської області від 14 березня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, визнана відмова управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області у здійсненні перерахунку позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправною. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу щорічної держаної допомоги на оздоровлення згідно ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010 рік з урахуванням виплаченої допомоги у розмірі 100 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2011р. позовні вимоги за 2008, 2009 роки залишені без розгляду, у звязку із пропуском строку. Сторони ухвалу не оскаржували, отже, вона набрала законної сили.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна нараховуватися відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений відповідними законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Судова колегія не погоджується з такою позицією суду першої інстанції та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії.

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, призначається щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», № 562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в тій редакції, які діяли на час ухвалення рішення судом першої інстанції, визначався розмір щорічної допомоги на оздоровлення, який був меншим, ніж встановлений ч.4 ст. 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які прийняті на підставі і на виконання, як вищенаведеного Закону, так і Бюджетного Кодексу України.

25 січня 2012 року Конституційним судом України прийнято рішення № 3-рп/2012, яким визначено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту і в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та Законів України. Керування судами України принципом законності при вирішення справ передбачає застосування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Конституційний суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними п.п.2,3 ст.116 Конституції України. Таким чином, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія вважає, що відсутні підстави для визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення позивачу на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції щодо визнання дій неправомірними та зобовязання здійснення перерахунку та виплати пенсії, прийняти нову постанову, якою відмовити у позові ОСОБА_2 в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області задовольнити.

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 14 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення і провести її виплату відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2010 рік скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні цієї частини позову.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Д.В.Запорожан

Суддя: С.І. Жук