Справа № 22-а-23875/11
Суддя: Семенцов Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 89 25.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Оношко Г.М., Семенцова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» та визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку виплат щомісячної державної соціальної допомоги неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим. що є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мас право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити недонараховану щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2006 р. по 2008 р. в сумі 3835,50 грн., а з 2009 р. щомісячно по день розгляду справи судом.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2010 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку підвищення і зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 05 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня. 2010 року по 23 березня 2010 року, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням виплачених раніше сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову частково, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивачка, яка набула статусу дитини війни, має право на отриманий щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віко, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Києво- Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення виплачувалася відповідачем у 2008 р. на підставі постан^и КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обгрунтовано задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір надбавки до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197. 198, 200. 205 КАС України, колегія судів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Києво- Свягошинському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2010 року - без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ч.5 ст.254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді