Справа № 803/3900/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Справа № 803/3900/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Тревел» до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Тревел» (далі позивач, ТзОВ «Стиль-Тревел») звернулося в суд з адміністративним позовом до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач, Дніпропетровська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 року №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на 314223,00 грн., №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на 3623187,50 грн. (в тому числі за основним платежем 2898550,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 724637,50 грн.), №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 453237,50 грн. (в тому числі за основним платежем 362590,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 90647,50 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки виявлені в акті перевірки порушення щодо заниження товариством акцизного податку та податку на додану вартість не відповідають фактичним обставинам справи. Так, відповідно до договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1, укладеного між ТзОВ «Стиль-Тревел» (зберігач) та ТзОВ «ВОГ Рітейл» (поклажодавець), зберігач зобовязався зберігати нафтопродукти та повернути їх поклажодавцеві в цілісності на умовах, визначених даним договором, при цьому, сторони визначили умови повернення нафтопродуктів, зокрема, шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально призначеного обладнання РОS-термінал обладнання для зчитування електронних даних та по факту предявлення картки на пальне. Таким чином, позивач не здійснював продаж (реалізацію) нафтопродуктів, не був його власником, не отримував за такі нафтопродукти кошти, як відповідну плату за товар, а лише повертав його поклажодавцю відповідно до умов укладеного договору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із наведених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов та представник відповідача у судовому засіданні вимог підприємства не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки. Зазначив, що фактично ТзОВ «Стиль-Тревел» на підставі договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1 здійснювало не повернення нафтопродуктів поклажодавцю, а реалізацію паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу по паливним карткам та талонам. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що з 27.04.2015 року по 07.05.2015 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Дніпропетровської ОДПІ ОСОБА_3 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Стиль-Тревел» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 15.05.2015 року №265/22-, яким встановлено такі порушення: пп.212.1.11 п.212.1 ст.212, пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «Стиль-Тревел» занижено акцизний податок на загальну суму 947076,00 грн., а саме: січень 2015 року на суму 409899,00 грн., лютий 2015 року 537 177,00 грн., в тому числі занижено акцизний податок по АЗК, розташованому: в Дніпропетровському районі на загальну суму 362590,00 грн., за січень 2015 року на суму 162427,00 грн., за лютий 2015 року на суму 200163,00 грн.; в АНД районі м.Дніпропетровська на загальну суму 584486,00 грн., за січень 2015 року на суму 247472,00 грн., за лютий 2015 року на суму 337014,00 грн.; п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.189.4 ст.189 ПК України, в результаті чого ТзОВ «Стиль-Тревел» занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 3156920,00 грн., в тому числі: за січень 2015 року на суму 1366330,00 грн., за лютий 2015 року на суму 1790590,00 грн. (а.с.10-25).

01.07.2015 року Дніпропетровською ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення податку на додану вартість на 314223,00 грн., №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на 3623187,50 грн. (в тому числі за основним платежем 2898550,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 724637,50 грн.), №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 453237,50 грн. (в тому числі за основним платежем 362590,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 90647,50 грн.)(а.с.7-9).

Як вбачається з акту перевірки, висновок контролюючого органу про заниження акцизного податку та заниження податку на додану вартість по господарських операціях із ТзОВ «ВОГ Рітейл» базується на тому, що фактично ТзОВ «Стиль-Тревел» здійснювало реалізацію паливно-мастильних матеріалів у січні, лютому 2015 року кінцевому споживачу, оскільки особи, які отримували пальне за предявленими талонами та паливними картками, не були представниками ТзОВ «ВОГ Рітейл», так як не набули відповідних прав представника ТзОВ «ВОГ Рітейл» у будь-якій сфері правовідносин відповідно до положень діючого законодавства, зокрема, статей 243, 244 Цивільного кодексу України. Крім того, зазначені особи, отримуючи пальне, діяли у власних інтересах та отримуючи заздалегідь придбаний обєм пального за талонами або придбаваючи самостійно замовлений обєм пального за карткою не вчинили правочину від імені або на користь ТзОВ «ВОГ Рітейл».

Однак, суд вважає висновки Дніпропетровської ОДПІ такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України обєктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Отже, ПК України чітко визначає, що лише в разі реалізації субєктом господарювання підакцизних товарів в роздрібній торгівлі в такого субєкта виникає обовязок по сплаті до бюджету акцизного податку.

Разом з тим, відповідно до підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до пункту 216.9 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно пункту 185.1 статті 185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобовязань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Стиль-Тревел» встановлено невідповідність обсягу реалізації по РРО та КОРО сумі обсягу постачання, відображених в податкових деклараціях по ПДВ, по господарських операціях із ТзОВ «ВОГ Рітейл», а також невідповідність цих даних задекларованим показникам податкових зобовязань з акцизного податку.

Судом встановлено, що 18.07.2014 року між ТзОВ «Стиль-Тревел» (зберігач) та ТзОВ «ВОГ Рітейл» (поклажодавець) було укладено договір зберігання №50/1, відповідно до умов якого зберігач зобовязався зберігати нафтопродукти (в подальшому іменовані майно) передані йому поклажодавцем, і повернути їх в цілості на умовах, визначених даним договором. Майно вважається переданим на зберігання з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна. Про цьому право власності на майно до зберігача не переходить. Поставка майна для передачі на зберігання здійснюється автомобільним транспортом, товарними партіями на умовах СРТ. Місце поставки термінали місць зберігання резервуари АЗС зберігача. Передача поклажодавцем майна на зберігання та приймання його зберігачем здійснюється за фактичною кількістю, вказаною у товарно-супровідних документах на майно (товарно-транспортна накладна, тощо). Повернення майна зі зберігання здійснюється на вибір поклажодавця, зокрема: шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально-призначеного обладнання РОS-термінал - обладнання для зчитування даних; шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту предявлення картки на пальне. Картка являє собою емітований поклажодавцем документ встановленого зразку та форми, багаторазового використання, що посвідчує право поклажодавця та/або уповноваженого ним представника на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС зберігача. Кількість майна, повернутого зі зберігання відображається в акті приймання-передачі, котрий підписується уповноваженими представниками сторін. Майно вважається повернутим зі зберігання з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна (а.с.42-47).

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1 сторонами погоджено умови повернення нафтопродуктів, зокрема, шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально-призначеного обладнання РОS-термінал - обладнання для зчитування даних та шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту предявлення картки на пальне.

На виконання умов вищевказаного договору представником позивача надано акти приймання-передачі (повернення) від 10.01.2015 року (період з 01.01.2015 року по 10.01.2015 року), від 20.01.2015 року (період з 11.01.2015 року по 20.01.2015 року), від 31.01.2015 року (період з 21.01.2015 року по 31.01.2015 року), від 10.02.2015 року (період з 01.02.2015 року по 10.02.2015 року), від 20.02.2015 року (період з 11.02.2015 року по 20.02.2015 року), від 28.02.2015 року (період з 21.02.2015 року по 28.02.2015 року) (а.с.61-66,68-73); акти приймання-передачі виконаних робіт до вказаного договору від 31.01.2015 року та від 28.02.2015 року (а.с.67, 74). Дані акти підписані зберігачем, поклажодавцем та скріплені їх печатками.

Отже, матеріали справи свідчать, що між ТзОВ «Стиль-Тревел» та ТзОВ «ВОГ Рітейл» протягом січня-лютого 2015 року здійснено операції по зберіганню товару, що в розумінні підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України не є продажем, оскільки товар був повернутий поклажодавцю, відтак передачі прав власності на товари не відбувалось.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що перевіркою було встановлено здійснення ТзОВ «Стиль-Тревел» відповідно до умов договору зберігання реалізації паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу, а тому в останнього виникло податкове зобовязання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів.

Однак, суд не погоджується з вищевикладеним, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту реалізації позивачем належних ТзОВ «ВОГ Рітейл» та переданих на зберігання паливно-мастильних матеріалів. Водночас з наявних в матеріалах справи документів слідує, що ТзОВ «Стиль-Тревел» здійснювало саме повернення нафтопродуктів відповідно до умов договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1.

Посилання відповідача на те, що під час проведення перевірки позивачем не було надано довіреностей на підтвердження факту отримання саме представниками ТзОВ «ВОГ Рітейл» пального, суд не бере до уваги, оскільки договором зберігання не було передбачено повернення товару за наявності складеної ТзОВ «ВОГ Рітейл» довіреності. Таке повернення здійснювалось по факту предявлення картки на пальне чи талону.

Крім того, твердження податкового органу про те, що особи, отримуючи паливно-мастильні матеріали за талонами чи паливними картками, діяли від власного імені та у власних інтересах, а не в інтересах ТзОВ «ВОГ Рітейл», є необгрунтованими та безпідставними, оскільки при перевірці відповідач не встановлював осіб, яким здійснювався відпуск нафтопродуктів. Отже, факт переходу права власності на нафтопродукти до кінцевого споживача в судовому засіданні відповідачем не доведений, відтак доводи податкової інспекції про реалізацію позивачем належних ТзОВ «ВОГ Рітейл» ПММ є безпідставні.

При цьому суд також зазначає, що відповідачем не було досліджено факт виконання ТзОВ «ВОГ Рітейл» умов договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1 і правильність відображення в бухгалтерському та податковому обліку останнього таких операцій.

Таким чином, висновок Дніпропетровської ОДПІ про те, що позивач реалізовував нафтопродукти, які були отримані на зберігання від ТзОВ «ВОГ Рітейл», є таким, що грунтується лише на припущеннях, оскільки не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідач як субєкт владних повноважень не довів суду факту реалізації ТзОВ «Стиль-Тревел» отриманих на зберігання від ТзОВ «ВОГ Рітейл» нафтопродуктів, відтак висновки податкового органу про заниження акцизного податку та податку на додану вартість є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 року №, №, №, з огляду на що дані рішення слід скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь ТзОВ «Стиль-Тревел» слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 65859,72 грн., сплачений позивачем згідно платіжних доручень від 17.12.2015 року №5563, від 30.12.2015 року №5700 (а.с.2, 33).

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01 липня 2015 року №, №, №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Тревел» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір в розмірі 65859,72 грн. (шістдесят пять тисяч вісімсот пятдесят девять грн. 72 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 15 лютого 2016 року.