Справа № 820/3507/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м.Київ К/800/35096/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області

на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року

у справі №820/3507/15

за позовом Прокурора Нововодолазького району Харківської області в інтересах держави

в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області

до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області,

третя особа: ОСОБА_4,

про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Прокуратура Нововодолазького району Харківської області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації №779 від 18 грудня 2012 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, закрито провадження у справі.

Роз'яснено право звернутися з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження до господарського суду в порядку, передбаченому Господарсько-процесуальним кодексом України.

Закриваючи провадження у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що правомірність розпорядження районної Державної адміністрації про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в оренду, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися, з урахуванням статусу сторін, у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Заступник прокурора Харківської області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2012 року Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області розглянута заява ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 56,6619 га.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 18.12.2012 року №779 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства» ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення площею 35,4159 га та 21,2460 га, що розташовані на території Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області для ведення фермерського господарства.

Переглядаючи судові рішення судів попередніх інстанції, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України, земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до частини 2 статті 140, частини 1 статті 144 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України).

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

З огляду на викладене, Нововодолазька районна державна адміністрація Харківської області в даній справі є суб'єктом господарських правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, відповідач має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими він вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

В цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування спірною земельною ділянкою. Нововодолазька районна державна адміністрація Харківської області, як власник землі, вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Водночас, відповідач владних управлінських функцій у цих відносинах не здійснював.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що даний позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14), від 9 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 24 лютого 2015 року (справа №21-34а15), від 29 вересня 2015 року (справа №826/10205/14), від 06 жовтня 2015 року (справа №21-1306а15).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, її розгляд повинен здійснюватися в порядку господарського судочинства.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про закриття провадження у справі із дотримання норм діючого законодавства.

Із змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Також відсутні підстави вважати, що цими судами допущені порушення норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередній інстанцій підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області - відхилити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі №820/3507/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: