Справа № 2-а-247/12
Суддя: Коцюрба М. П.
Дата ухвалення: 2012-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-247/12
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області:

у складі: головуючого судді Коцюрби М.П.

за участю секретаря Кучер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України в особі садового товариства «Воїн-1», ОСОБА_2, Управління Держкомзему в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання здійснити заміри розмірів земельних ділянок, відновлення меж між земельними ділянками, передача у власність земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення Державного акта про права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі Відповідач 1), Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України в особі садового товариства «Воїн-1» (далі Відповідач 2), ОСОБА_2 (далі Відповідач 3), Управління Держкомзему в Києво-Святошинському районі Київської області (далі Відповідач 4) про зобовязання здійснити заміри розмірів земельних ділянок, відновлення меж між земельними ділянками, передача у власність земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення Державного акта про права власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у 1967 році чоловікові Позивача ОСОБА_3 у садовому товаристві «Воїн - 1» була виділена земельна ділянка під № 127, площею 0,066 га для ведення садівництва, що підтверджується членською книжкою садовода. Зазначена земельна ділянка, власником якої був ОСОБА_3 межувала із земельною ділянкою № 128, власником якої був батько Відповідача 3 ОСОБА_4.

1 вересня 2001 року між власниками зазначених земельних ділянок №127 і №128 були встановлені та погоджені межі, що підтверджено відповідним актом встановлення і погодження меж землекористування. Відведеною ОСОБА_3 земельною ділянкою під № 127 він користувався більше двадцяти двох років і між землекористувачами не виникало будь - яких спорів та непорозумінь.

16 липня 1992 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-БК № 263798, виданим 12.09.1992 року ЗАГС Печерського району м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за № 593.

При житті, власник земельної ділянки № 128 ОСОБА_4розділив належну йому земельну ділянку між своїми синами наступним чином: сину - ОСОБА_5 виділив земельну ділянку площею 0,0160 га, а сину - ОСОБА_2 - 0,005 га.

Після смерті свого чоловіка Позивач як його дружина прийняла спадщину і вирішила, в установленому законом порядку приватизувати земельну ділянку № 127 у садовому товаристві «Воїн - 1». Для вирішення цього питання, 13 лютого 2002 року вона звернулася із письмовою заявою до Гореницької сільської ради про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,646 га у садовому товаристві «Воїн - 1».

28.02.2002 року рішенням сесії Гореницької сільської ради № 6/59 вищевказана земельна ділянка була передана Позивачу у власність.

01.09.2001 року було складено комісійний акт встановлення та погодження меж між землекористувачами.

22 травня 2002 року ОСОБА_1 отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серії 111 - КВ № 039541, виданий Гореницькою сільською радою і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 843.

У 2003 році, з метою збільшення розміру своєї земельної ділянки, ОСОБА_2 самовільно зніс встановлену раніше огорожу і привласнив частину її земельної ділянки.

У березні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Києво- Святошинського районного відділу земельних ресурсів, Гореницької сільської ради Києво Святошинського району Київської області, ОСОБА_1, обслуговуючий кооператив «Воїн -1» про визнання недійсним рішення № 2/31 від 30 липня 2009 року сесії Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та державного акту на право приватної власності на землю.

18.06.2003 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення, яким визнав незаконним рішення сесії Гореницької міської ради № 6/59 від 28.02.2002 року в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки 0,646 га в садовому товаристві «Воїн -1»; визнав недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 12.05.2002 року, виданий ОСОБА_1.

13 листопада 2003 року ухвалене рішення судом першої інстанції було скасовано, справу направлено до того ж суду на новий судовий розгляд.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Відповідач 3 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 16 вересня 2005 року зазначену касаційну скаргу разом із матеріалами справи передано до Вищого адміністративного суду України.

4 грудня 2006 року Вищим адміністративним судом України було відкрито касаційне провадження.

1 серпня 2007 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V цивільну справу направлено до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

4 вересня 2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області постановила ухвалу, відповідно якої касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнила частково, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2003 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

30 вересня 2008 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України постановила ухвалу, якою рішення Києво-Святошинського районного суду від 18 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 листопада 2007 року залишила без змін, позов ОСОБА_2 задоволено.

Крім того, Позивач зазначає, що 1 вересня 2001 року між власниками земельних ділянок №127 і №128 були встановлені та погоджені межі, що підтверджено відповідним актом встановлення і погодження меж землекористування, але при його складанні Позивач була відсутня і, як вона стверджує, її власний підпис на складеному акті підроблений.

При зверненні ОСОБА_1 до управління садового товариства «Воїн - 1» про проведення замірів виділених земельних ділянок №127 і №128 та відповідність встановлених меж, комісією було складено акт від 9 березня 2003 року, де зазначено, що ОСОБА_2 не допустив комісію.

Як зазначає Позивач, акт інвентаризації земельних ділянок у садовому товаристві «Воїн - 1», проведений комісією правління у 1998 році та наданий до земельного відділу визнаний недійсним, оскільки раніше земельним відділом проводилася топографічна зйомка і результати замірів земельних ділянок занесені до Єдиного земельного кадастру. Відповідно до акту інвентаризації земельних ділянок, жодна із них не становить розмір 0,060 га, що підтверджується випискою із акту інвентаризації, оскільки раніше між рядами земельних ділянок існували лінії для проїзду, які у подальшому були ліквідовані, а їх розміри розподілені між власниками за погодженням сусідів.

Земельна ділянка Відповідача 3 під номером 128 знаходиться у середині земельних ділянок без виїзду, що зазначено у зведеному плані кварталу ( частини) «Воїн -1». З метою розширення своєї земельної ділянки, як зазначає Позивач, ОСОБА_2 зробив виїздну дорогу у сторону лінії № 7.

Позивач просила суд зобовязати Гореницьку сільську раду Києво-Святошинського району Київської області комісійно здійснити заміри розмірів земельних ділянок № 127 і № 128 на предмет відповідності розмірам, вказаних в державних актах про право власності на земельні ділянки; у випадку виявлення порушень земельного законодавства із будь-якої сторони, відновити межі між вказаними земельними ділянками у відповідності до діючого законодавства та вирішити питання про безкоштовну передачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для ведення садівництва в садовому товаристві «Воїн-1» на 21 км. та надати їй дозвіл для звернення до Госпрозрахункового виробничого бюро при Києво-Святошинському відділі земельних ресурсів по питанню виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2 подав до суду заперечення проти позову відповідно до яких зазначив, що у відповідності із членською книжкою садовода, яка була видана 1 вересня 1970 року, його батьку була виділена земельна ділянка № 128 площею 600 кв.м. Після смерті батька Відповідача 3 рішенням товариства (протоколом № 11 від 20.09.1997 року) зазначена ділянка була переоформлена на ОСОБА_2.

В 1999-2002 роках, займаючись переоформленням документів на земельну ділянку він зясував, що йому було передано земельну ділянку не площею 600 кв.м., а 554 кв.м., що робить неможливим заїзд на зазначену ділянку. Це виникло у звязку з тим, що ОСОБА_1 територіально збільшила свій участок.

Відповідач 3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

30 вересня 2008 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України постановила ухвалу, якою рішення Києво-Святошинського районного суду від 18 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 листопада 2007 року залишила без змін, позов ОСОБА_2 задоволено, а саме визнано незаконним рішення сесії Гореницької сільської ради № 6/59 від 28.02.2002 року в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки 0,0646 га в садовому товаристві «Воїн-1» та недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 12.05.2002 року, виданій ОСОБА_1.

Крім того ОСОБА_2 зазначає, що Позивач фальсифікувала документи по справі.

В судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник садового товариства «Воїн-1» просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники Відповідачів 1,4 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено в судовому засіданні, 1967 році чоловікові Позивача ОСОБА_3 у садовому товаристві «Воїн - 1» була виділена земельна ділянка під № 127, площею 0,066 га для ведення садівництва, що підтверджується членською книжкою садовода. Зазначена земельна ділянка, власником якої був ОСОБА_3 межувала із земельною ділянкою № 128, власником якої був батько Відповідача 3 ОСОБА_4.

1 вересня 2001 року між власниками зазначених земельних ділянок №127 і №128 були встановлені та погоджені межі, що підтверджено відповідним актом встановлення і погодження меж землекористування.

16 липня 1992 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-БК № 263798, виданим 12.09.1992 року ЗАГС Печерського району м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за № 593.

При житті, власник земельної ділянки № 128 ОСОБА_4розділив належну йому земельну ділянку між своїми синами наступним чином: сину - ОСОБА_5 виділив земельну ділянку площею 0,0160 га, а сину - ОСОБА_2 - 0,005 га.

Після смерті свого чоловіка Позивач як його дружина прийняла спадщину і вирішила, в установленому законом порядку приватизувати земельну ділянку № 127 у садовому товаристві «Воїн - 1». Для вирішення цього питання, 13 лютого 2002 року вона звернулася із письмовою заявою до Гореницької сільської ради про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,646 га у садовому товаристві «Воїн - 1» із представленням відповідного пакету правовстановлюючих документів

28.02.2002 року рішенням сесії Гореницької сільської ради № 6/59 вищевказана земельна ділянка була передана Позивачу у власність.

01.09.2001 року було складено комісійний акт встановлення та погодження меж між землекористувачами.

22 травня 2002 року ОСОБА_1 отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серії 111 - КВ № 039541, виданий Гореницькою сільською радою і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 843.

У березні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Києво- Святошинського районного відділу земельних ресурсів, Гореницької сільської ради Києво Святошинського району Київської області, ОСОБА_1, обслуговуючий кооператив «Воїн -1» про визнання недійсним рішення № 2/31 від 30 липня 2009 року сесії Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та державного акту на право приватної власності на землю.

18.06.2003 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення, яким визнав незаконним рішення сесії Гореницької міської ради № 6/59 від 28.02.2002 року в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки 0,646 га в садовому товаристві «Воїн -1»; визнано недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 12.05.2002 року, виданій ОСОБА_1.

13 листопада 2003 року ухвалене рішення судом першої інстанції було скасовано, справу направлено до того ж суду на новий судовий розгляд.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Відповідач 3 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

30 вересня 2008 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України постановила ухвалу, якою рішення Києво-Святошинського районного суду від 18 червня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 листопада 2007 року залишила без змін, позов ОСОБА_2 задоволено, а саме визнано незаконним рішення сесії Гореницької сільської ради № 6/59 від 28.02.2002 року в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки 0,0646 га в садовому товаристві «Воїн-1» та недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 12.05.2002 року, виданій ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Відповідно довідки виконавчого комітету Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 227 від 27 серпня 2003 року на садову ділянку в садовому товаристві «Воїн-1» № 128 та № 127 виїхала комісія для розгляду спірної межі в землекористуваннях по письмових та усних зверненнях ОСОБА_1 Олексіївні.Встановлено, що даний садовий кооператив знаходиться за межами населеного пункту села Гореничі.

В звязку з цим вимоги Позивача щодо зобовязання Горенську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області комісійно здійснити заміри розмірів земельних ділянок № 127 та № 128 на предмет відповідності розмірам, вказаних в державних актах про право власності на земельні ділянки є безпідставними, оскільки садове товариство територіально знаходиться за межами населеного пункту села Гореничі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної та комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної державної адміністрації чи сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, яка розглядає заяву і надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Згідно ч. 9-11 ст. 118 ЗК України, проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, який у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно п. б) ст. 12 ЗК України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин.

В частині зобовязання вирішити питання про безкоштовну передачу ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для ведення садівництва в садовому товаристві «Воїн-1» на 21 км. та надати їй дозвіл для звернення до відповідних органів по питанню виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку суд відмовляє, оскільки дане питання до компетенції суду не входить і повинно вирішуватися виключно на сесії Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

На підставі ст. ст. 106, 107,116, 118 Земельного кодексу України та керуючись ст. ст. 9,11,12, 71, 72, 94,159,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовом ОСОБА_1 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України в особі садового товариства «Воїн-1», ОСОБА_2, Управління Держкомзему в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання здійснити заміри розмірів земельних ділянок, відновлення меж між земельними ділянками, передача у власність земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення Державного акта про права власності на земельну ділянку відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кпївського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення постанови суду апеляційної скарги.

Суддя Коцюрба М.П.