Справа № 442/4319/15-а,2а/442/141/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 876/10583/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Кіри Н.В.,

з участю представника відповідача- Круглій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області, в якому просила поновити їй строк для звернення до суду з даним позовом, визнати дії відповідача щодо не включення до заробітку для обчислення суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної-плати протиправними; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області зробити перерахунок призначеної пенсії, як державному службовцю з врахуванням допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати в розмірі 27870,47 грн. до заробітної плати для обчислення пенсії за період з 09 травня 2012 року та виплати недоотриману пенсію; зобовязати відповідача в подальшому виплачувати пенсію в розмірі відповідно до зробленого перерахунку.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо не включення ОСОБА_1 до заробітку для обчислення суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю і зразкове виконання трудових обовязків та індексації заробітної плати протиправними. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії починаючи з 01 січня 2015 року згідно з відповідною довідкою про заробітну плату, яка відповідає вимогам закону, де передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії, та на які нараховано і сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, включаючи до заробітку для обчислення пенсії, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу, на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю і зразкове виконання трудових обовязків та індексації заробітної плати та інші виплати, які вона отримувала до виходу на пенсію і з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивачем пропущено строк для звернення до адміністративного суду, що є підставою для залишення позову без розгляду. Крім цього, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", ''Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Таким чином, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Виплата призначених до 01 червня 2015 року пенсій здійснюється у попередніх розмірах. Застосування до спірних правовідносин приписів ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є помилковим, оскільки саме Закон України "Про державну службу" є спеціальним законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Вказує, що рішення від 14 червня 2012 року №157826 про призначення пенсії позивачці з 09 травня 2012 року за нормами Закону України "Про державну службу" з врахуванням, доданих до заяви про призначення пенсії документів, нею не оскаржувалось. Крім цього, позивачкою при подачі заяви про призначення пенсії надано довідку від 08 травня 2012 року №204, яка видана Фінансовим управлінням про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в якій відсутня графа інші виплати. Таким чином, пенсія позивачці призначена відповідно до даних, які зазначені в довідці від 08 травня 2012 року №204, а тому правові підстави для перерахунку пенсії позивачці із врахуванням вищезазначеного законодавства відсутні. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (апелянта) ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 09 травня 2012 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від зарплати.

25 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, та інших виплат, на суми яких нараховано збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Листом №5871/11-28 від 30 червня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області відмовило у задоволенні заяви позивача, мотивуючи це тим, що законодавством не передбачено при обчисленні пенсії урахування до заробітної плати такі види виплат, як індексація заробітної плати, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, окрім тих, які визначені як складові заробітної плати відповідно дост. 33 Закону України "Про державну службу". Крім того, пенсія державним службовцям складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавка за високі досягнення у праці, надбавка за ранг, премія, винагорода за вислугу років входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, то такі підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні витрати.

Згідно з положеннями ст.37 Закону України Про державну службу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ч.7 ст.33 Закону України Про державну службу передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України Про оплату праці в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії суддів підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Отже чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально- побутових питань, індексації грошових доходів та інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку призначення пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням індексації заробітної плати та інших виплат не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають до задоволення.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11), постанова від 28 травня 2013 року (справа №21-97а13), а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Покликання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів, а не у випадку, коли здійснюється перерахунок у звязку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом про зобов'язання провести перерахунок пенсії позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з заявою до відповідача про приведення розміру пенсії у відповідність до вимог законодавства 25 червня 2015 року, в суд з позовом звернувся після отримання відповіді від 30 червня 2015 року 01 липня 2015 року.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, в частині строку проведення перерахунку пенсії суд першої інстанції відмовив, та зобов'язав провести такий з 01 січня 2015 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії за період з 09 травня 2012 року по 31 грудня 2014 року, вважає, що такий прийнятий з порушенням норм процесуального права, оскільки позовні вимоги за період з 09 травня 2012 року по 31 грудня 2014 року необхідно залишено без розгляду.

Щодо висновку суду першої інстанції про задоволення позову в частині нарахування та виплати невиплачених сум пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2015 року, то колегія суддів вважає такий правильним з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду щодо сторків звернення до суду прийнята з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з залишенням позовних вимог в цій частині без розгляду, в решті - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2015 року у справі № 442/4319/15-а, 2-а/442/141/15 щодо відмови у задоволенні решти позовних вимог скасувати, та в цій частині прийняти ухвалу, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії за період з 09 травня 2012 року по 31 грудня 2014 року залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 15 лютого 2016 року.