Справа № 2а/2570/1486/2011
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Чернігів Справа № 2а/2570/1486/2011

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Чернігівської міської дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3П.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської міської дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі Фонд) про стягнення на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 20 192,14 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно відмовив у погашенні заборгованості щодо відшкодування здійснених ФОП ОСОБА_3 у 2009 році витрат повязаних з виплатою допомоги по вагітності і пологах ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав додаткові пояснення в яких зазначив, що законодавством не передбачено максимального розміру заробітної плати. З виплаченої заробітної плати були відраховані всі внески до фонду, які не викликали ніяких заперечень та були прийняті до зарахування, що на думку позивача є узгодженням саме такої заробітної плати з боку Фонду. Вся заробітна плата та допомога по вагітності і пологах виплачувалась безпосередньо найманому працівнику. Зазначені факти були перевірені органами внутрішніх справ, ніяких порушень щодо встановлення заробітної плати та виплати допомоги встановлено не було. Фондом не було оскаржено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, що також підтверджує відсутність порушень або складу злочину. За результатами проведеної ревізії, не дивлячись на те, що порушень правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, не було встановлено, Чернігівською міською дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не була відображена та виплачена заборгованість перед ФОП ОСОБА_3 Та обставина, що позивач допустив помилку і під час розгляду у суді першої інстанції виправив цю описку і надав відповідні звіти може бути підставою добровільного відшкодування вказаних коштів відповідачем.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення в яких зазначив, що первинні документи, які б підтверджували обсяг виконаної роботи ОСОБА_4 за 16 робочих днів для перевірки надано не було, що свідчить про відсутність такого обліку і це є порушенням ст.30 Закону України "Про оплату праці", згідно якої власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи, а як наслідок і витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відсутність достовірного обліку виконаної роботи унеможливлює перевірку обґрунтованості нарахування заробітної плати, яка безпосередньо пов'язана з розрахунком допомоги по вагітності та пологах. Банківська виписка про рух коштів на рахунку позивача до перевірки не була надана, що не дає змоги підтвердити фактичну виплату допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику з боку позивача. Оскільки, підтвердити обґрунтованість нарахування заробітної плати не є можливим, відповідач вважає, що допомога по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_4 нарахована безпідставно. При цьому, в листі від 14.03.2009 № 19 позивача заступнику начальника відділу контролю - державному інспектору праці вказується, що у підприємця станом на 30.01.2009 був важкий фінансовий стан, він був неплатоспроможним (відсутність реалізації продукції, фінансова криза на Україні та в світі), тоді і виникає питання, встановлення завищеної заробітної плати. Твердження позивача, що в акті перевірки від 15.05.2009 не вказано жодних порушень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" є безпідставним, оскільки, відповідно до ч.2 ст.28 зазначеного Закону одним з обов'язків страховика - Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - є здійснення контролю за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхувальником страхових внесків, обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів, достовірністю поданих страхувальником та застрахованими особами відомостей, визначених статтями 27 і 51 вищевказаного Закону. Матеріали перевірки, наявні документи спонукали відповідача відмовити позивачу у відшкодуванні витрат за рахунок коштів Фонду, в акті перевірки констатовані факти, які не дають змоги провести відшкодування витрат.

Крім цього зазначив, що позивач відображав заборгованість за Фондом у звітах форми Ф-4 ФСС з ТВП за 1 квартал 2009 року в сумі 20 493,05 грн та за 1 півріччя 2009 року в сумі 20 256,30 грн. Враховуючи законну та обґрунтовану відмову у відшкодуванні витрат та погоджуючись з нею позивач самостійно у звіті за 9 місяців 2009 року провів сторнування витрат (розділ 3, рядок 14 звіту, з мінусом 20 750,00 грн) та вже при здачі звітів за 2009 рік та за 1 квартал 2010 року за позивачем рахується заборгованість по страхових коштах в сумах 98,95 грн та 171,41 грн відповідно. Тобто позивач, на думку відповідача, самостійно визначив зобовязання перед Фондом. Даний факт погоджений безпосередньо позивачем шляхом сторнування витрат по коштах Фонду (звіти підписані позивачем самостійно, прийняті органом Фонду і вважаються узгодженими). 06.05.2010 позивач надав, а 11.05.2010 відповідач отримав письмове повідомлення про факт виявлення помилки у звітності разом зі звітом за 1 квартал 2010 року з вже наявною заборгованістю за Фондом в розмірі 20 750,00 грн посилаючись на норми Порядку виправлення помилок минулих звітних періодів у звітності страхувальників по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 № 123. Проте на думку відповідача це суперечить вимогам п.3 та п.4 зазначеного Порядку.

Також просив суд звернути увагу на те, що Чернігівським окружним адміністративним судом та Київським апеляційним адміністративним судом вже надана належна оцінка доказам по справі, судами об'єктивно, всебічно та на підставі чинного законодавства розглянута справа №2а-1423/10/2570, з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тобто питання відмови у відшкодуванні (стягненні) заборгованості за Фондом судами вже з'ясовано. Позивачем був навмисно завищений розмір заробітної плати найманому працівнику, з метою отримання допомоги по вагітності та пологах в максимально наближеному розмірі. В звязку з цим, просить залишити позовну заяву без задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 02.02.2009 між ФОП ОСОБА_3 та найманим працівником ОСОБА_4 був укладений безстроковий трудовий договір, який зареєстровано в Чернігівському міському центрі зайнятості 06.02.2009 за № 6. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_4 прийнята на посаду головного бухгалтера з оплатою праці в розмірі 5 000,00 грн. (а.с.31).

ОСОБА_4 відпрацювавши шістнадцять робочих днів з 02.02.2009 по 23.02.2009, з 24.02.2009 по 29.06.2009 була увільнена від роботи у звязку із непрацездатністю, що підтверджується листком непрацездатності серії АБК № 709780 виданим Чернігівською жіночою консультацією № 1. На підставі даного листка непрацездатності, згідно Протоколу від 24.02.2009 № 1 засідання комісії (уповноваженого) із соціального страхування ФОП ОСОБА_3 призначено допомогу по вагітності та пологах у розмірі 100 відсотків її заробітку.

Відповідно до платіжної відомості № 1 за березень 2009 року згідно видаткового касового ордеру від 04.03.2009 № 1 ФОП ОСОБА_3 виплачено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_4 в сумі 20 750,00 грн виходячи з фактичної заробітної плати 4000,00 грн за шістнадцять робочих днів (а.с.36, 52). ОСОБА_5 підтверджується банківською випискою за 03.03.2009 (а.с.61).

Позивач відобразив заборгованість за Фондом у звітах форми Ф-4 ФСС з ТВП за 1 квартал 2009 року в сумі 20 493,05 грн (а.с.49).

Листом від 24.04.2009 № 02-13/147 позивача було повідомлено про проведення позапланової ревізії правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Провідним спеціалістом фінансового відділу Фонду на підставі доручення від 08.05.2009 № 423 з відома ФОП ОСОБА_3 проведена позапланова ревізія за період з 02.02.2009 по 01.05.2009.

За результатами ревізії 15.05.2009 складено ОСОБА_5, у пункті "Висновок" якого зазначено: "питання про відшкодування витрат, понесених ФОП ОСОБА_3 при нарахуванні допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_4 буде розглянуто після закінчення перевірки та отримання письмових відповідей від Територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області, правоохоронних органів, а також експертизи видачі листка непрацездатності" (а.с.39-40, 58-59).

Листом від 06.10.2009 № 02-13/1899 за наслідками ревізії позивачу було відмовлено у відшкодуванні витрат (а.с.64, 174).

22.03.2010 ФОП ОСОБА_3. звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій незаконними щодо відмови у відшкодуванні витрат, пов'язаних з виплатою допомоги по вагітності і пологах в сумі 20 750,00 грн та стягнення суми відшкодування цих витрат, виплачених страхувальником-роботодавцем.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.05.2010 у справі №2а-1423/10/2570, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2010, у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі у звязку з відсутністю предмету спору, оскільки, позивачем не було відображено у звіті Ф-4-ФСС з ТВП заборгованість Фонду перед ним (а.с.12-16).

Для виправлення виявленої під час розгляду справи №2а-1423/10/2570 помилки при відображенні в звітності заборгованості, 06.05.2010 позивачем було надіслано письмове повідомлення про виправлення помилки (а.с.11, 57). На що було зазначено, що в даному повідомленні відсутній зміст помилки з посиланням на законодавчий (нормативний) акт, згідно з яким робляться виправлення.

При цьому судом також встановлено, що листами від 13.05.2010, від 26.10.2010, від 26.01.2011 та від 14.02.2011 позивач направляв до Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виправлений звіт Ф-4-ФСС з ТВП за 2010 рік. (а.с.176, 185, 189, 191).

Листом від 02.02.2011 №02-13/201 на лист від 26.01.2011 № 5 відповідачем було надано відповідь та повідомлено, що у відшкодуванні витрат повязаних з виплатою допомоги по вагітності та пологах в сумі 20 750,00 грн було відмовлено листом від 06.10.2009 №02-13/1899. Також було зазначено, що сума заборгованості за Фондом буде визначена після врахування при складанні звіту форми Ф4-ФСС з ТВП за 1 квартал 2011 року з врахуванням рішень у справі №2а-1423/10/2570 (а.с.189-190).

В звязку з цим, позивач 14.02.2011 надіслав на адресу відповідача лист, в якому зазначив, що помилка виправлена у відповідності до законодавства, а відмова у прийнятті звітів, оскільки заборгованість за Фондом не погашено, порушує норми чинного законодавства, що в свою черу стала причиною звернення до суду (а.с.191).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначаються Законом України від 18.01.2001 № 2240 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2240).

Відповідно до ст.1 Закону № 2240 загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом. Застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (ст.2 Закону № 2240). В свою чергу, згідно із ч.1 ст.20 Закону кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, спрямовуються зокрема на виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на поховання. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Пунктом 1 ч.2 ст.28 Закону визначено, що страховик зобовязаний забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Відповідно п.2 ч.1 ст.34 Закону № 2240 за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, надається такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг, як допомога по вагітності та пологах (статті 38, 39 цього Закону): допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у звязку з вагітністю та пологами (ч.1 ст.38); допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 % середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до ст.53 цього закону, і не залежить від страхового стажу (ст. 39).

Згідно із статтями 50-53 Закону № 2240 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у ч.1 ст.6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 ст.34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Отже підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах став листок непрацездатності серії АБК № 709780 виданий Чернігівською жіночою консультацією № 1. Зазначене призначення допомоги відбувалося на засіданні комісії (уповноваженого) із соціального страхування ФОП ОСОБА_3 згідно Протоколу від 24.02.2009 № 1, та було призначено допомогу по вагітності та пологах у розмірі 100 відсотків її заробітку (встановлена обставина у справі №2а-1423/10/2570), що свідчить про дотримання позивачем порядку призначення допомоги по вагітності та пологах визначеного законодавством.

Так, при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до ст.21 цього Закону.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (приклад наведено у додатку 1).

Пунктом 10 Порядку передбачено, що якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку (грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку (до таких відносяться тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Як було встановлено судом, за лютий 2009 року найманий працівник ОСОБА_4 відпрацювала перед настанням страхового випадку 16 робочих днів, за які їй було нараховано заробітну плату в розмірі 4000,00 грн, виходячи із окладу 5000,00 грн. З урахуванням нарахованої заробітної плати, ОСОБА_4 призначена допомога по вагітності та пологах в розмірі 20 750,00 грн встановлена комісією із соціального страхування у відповідності до діючих на час призначення положень Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266. ОСОБА_5 сума допомоги виплачена ОСОБА_4 на підставі видаткового касового ордеру від 04.03.2009 №1, виходячи з фактичної заробітної плати за 16 робочих днів. Також їй була виплачена заробітна плата за відпрацьовані дні, пропорційно відпрацьованого часу посадового окладу 5 000,00 грн за платіжними відомостями.

Як встановлено вище, на підставі листка непрацездатності, згідно Протоколу від 24.02.2009 № 1 засідання комісії (уповноваженого) із соціального страхування ФОП ОСОБА_3 призначено допомогу по вагітності та пологах у розмірі 100 відсотків її заробітку. Протокол засідання комісії (уповноваженого) із соціального страхування, зазначений в ОСОБА_5 ревізії (а.с.40) був досліджений в справі №2а-1423/10/2570 та має преюдиційне значення при розгляді даної справи та відповідає вимогам ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015 (а.с.155-159).

В звязку з тим, що на страховика в силу ст.28 Закону № 2240 покладено обовязок дійснювати контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхувальником страхових внесків, а також обгрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів та здійснювати контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей, визначених статтями 27 і 51 цього Закону, з відома позивача була проведена позапланова ревізія правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду за період з 02.02.2009 по 01.05.2009. Як було вищевстановдлено, підставою стали особисто подавані позивачем звіти за формою Ф-4 ФСС з ТВП з відображенням заборгованості за перший квартал 2009 року та за перше півріччя 2009 року.

Механізм проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності визначено Інструкцією про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі Інструкція № 38), затвердженої постановою правління Фонду від 19.09.2001 № 38.

У відповідності до п.15.14.1 Інструкції №38 за результами ревізії було складено ОСОБА_5.

ОСОБА_5, жодних порушень виявлено не було.

В ОСОБА_5 відповідач зазначив, що питання про відшкодування витрат, понесених ФОП ОСОБА_3 при нарахуванні допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_4 буде розглянуто після закінчення перевірки та отримання письмових відповідей від Територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області, правоохоронних органів, а також експертизи видачі листка непрацездатності".

Проте судом встановлено, що жодних відповідей від Територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області на момент розгляду справи в суді, відповідачу не надходило, тобто не надано жодних доказів встановлення порушень Територіальною державною інспекцією праці в Чернігівській області. Законодавчо відсутні підстави визнавати трудовий договір недійсним (незаконним). Про що було також зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015 (а.с.155-159).

Крім того відсутній висновок експертизи видачі листка непрацездатності оскільки за проведенням експертизи відповідач не звертався взагалі.

На спростування заперечень представника відповідача, суд вказує, що в зазначеній справі №2а-1423/10/2570 було встановлено, що за результатами перевірки 29.05.2009 Чернігівським міським відділом УМВС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (а.с.63, 196). При цьому доказів про повторне відкриття кримінальної справи щодо вказаних в ОСОБА_5 ревізії фактів та відповідного рішення суду, відповідачем суду не надано, оскільки таких не існує взагалі.

Тобто, посилання відповідача на неправомірное нарахування ФОП ОСОБА_3 найманій працівниці допомоги по вагітності і пологах, спростовується встановленими фактичними обставинами справи, що мають значення для вирішення справи.

Посилання представника відповідача, на те, що позивачем самостійно у звіті за 9 місяців 2009 року проведено сторнування витрат (розділ 3, рядок 14, з мінусом 20 750 грн) саме після отримання від відповідача відмови у відшкодуванні витрат, а також посилання, що при здачі звітів за 2009 рік та перший квартал 2010 року позивачем поставлено у заборгованість суми 98,95 грн та 171,41 грн, - суд до уваги приняти не може, оскільки встановлено, що сторнування витрат проводилось саме в звязку з проведеною 15.05.2009 ревізією та не узгодженістю вказаної до відшкодування суми допомоги саме на підставі ОСОБА_5. Суд звертає увагу на помилковість міркувань відповідача щодо відсутності підстав відшкодування заборгованості на підставі вказаного ОСОБА_5, оскільки у висновкуу було зазначено: "питання про відшкодування витрат, понесених ФОП ОСОБА_3 при нарахуванні допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_4 буде розглянуто після закінчення перевірки та отримання письмових відповідей від Територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області, правоохоронних органів, а також експертизи видачі листка непрацездатності", тобто порушення не були встановлені взагалі. (а.с.39-40, 58-59).

Окрім цього суд також не бере до уваги посилання відповідача стосовно того, що направлення виправленого звіту, суперечить п.3 та п.4 Порядку виправлення помилок минулих звітних періодів у звітності страхувальників по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженого постановою правління Фонду від 25.12.2003 № 123, оскільки помилка, що в подальшому призвела до помилок у звітах за 2009 рік та за 1 квартал 2010 року, була виявлена лише у судовому засіданні, в межах розгляду справи №2а-1423/10/2570. Так, в зазначеній справі постановою від 11.05.2010 позивачу було відмовлено у задоволенні позову, в звязку з відсутністю предмету спору, а саме за відсутності у звіті заявленої суми до відшкодування стосовно якої було подано позов. Так, згідно чинного, на момент направлення повідомлення про факт виявлення помилки у звітності, законодавства, та на момент розгляду вказаної справи №2а-1423/10/2570, жодних обмежень щодо виправлення помилок виявлених у звітності та відповідно направлення відкорегованого звіту, не встановлювалось, а отже позивач мав повне право виправити помилки минулих звітних періодів, попри проведену ревізію, враховуючи, що жодних порушень нею встановлено не було.

Крім цього в силу преюдиційності судових рішень у справі №2а-1423/10/2570, суд враховує встановлений факт про те, що ФОП ОСОБА_3 04.03.2009 та 15.04.2009 звертався до Чернігівської міської виконавчої дирекції ЧОВ ФСС з ТВП з проханням перерахувати дебіторську заборгованість у сумі 20 750,00 грн., на що отримував відповіді, остання із яких з відмовою у відшкодуванні витрат.

Відповідно до п. 6.9 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів ФСС з ТВП від 26.06.2001 № 16 якщо витрати, проведені страхувальником-роботодавцем, за звітний квартал перевищують нараховану суму страхових внесків та інших платежів, то різниця між сумою витрат і сумою страхових внесків зараховується в рахунок сплати наступного кварталу. Якщо ж витрати не можуть бути покриті страховими внесками і в наступному кварталі, то сума перевищення, з урахуванням очікуваного результату в наступному кварталі, відшкодовується страхувальнику-роботодавцю органом Фонду після одержання від нього звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий квартал. Відшкодування страхувальнику-роботодавцю суми перевищення над сумою страхових внесків у випадках, коли належна сума страхових внесків не покриває витрат, може провадитись і до одержання звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП при обовязковому поданні довідки-розрахунку за підписом керівника, головного бухгалтера, завіреної печаткою підприємства. Відшкодування здійснюються органом Фонду шляхом перерахування відповідних сум на поточний рахунок страхувальника.

Так, в редакції статей Закону на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 2240 кошти загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, спрямовуються на виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на поховання. А нормою п. 1 ч. 2 ст. 28 Закону визначено, що страховик зобовязаний забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.

У звязку із покладеним обовязком врахування практики Верховного Суду України, суд зазначає, що з 28.02.2001 дня, коли набрав чинності Закон №2240, в Україні з'явився ФСС з ТВП (Фонд). Підприємства почали сплачувати внески до Фонду, а якщо працівники надавали листки непрацездатності, то підприємства виплачували допомогу за власні кошти, після чого на суми виплаченої допомоги зменшували сплату внесків до Фонду (у разі якщо сума була достатньо великою, Фонд повертав кошти підприємству). Таке відшкодування, відбувалось за встановленого механізму оплати застрахованим особам лікарняних та декретних у рахунок сплати соціальних внесків. Законом №2464, який вніс зміни до низки законів, запровадив єдиний державний реєстр соціального страхування, до ст. 21 Закону №2240 внесено зміни щодо страхових виплат. Починаючи з 01.01.2011 оплата лікарняних, декретних та допомоги на поховання здійснюється у порядку фінансування коштами Фонду. Тобто якщо у попередні роки допомога виплачувалася роботодавцем (з наступним зарахуванням коштів), то тепер він має дочекатися фінансування коштів від ФСС з ТВП і тільки потім виплатити їх працівникам.

Однак в силу прямої дії ст.58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Таким чином, з системного аналізу вищезазначених норм діючого законодавства вбачається, що позивачем максимально вчинялись дії по відшкодуванню заборгованості у сумі 20 750,00 грн у повній відповідності до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Бендерський проти України (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 20 192,14 грн.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (вул.Музикальна, 1-а, м.Чернігів, 14014, код 26091566) заборгованість у розмірі 20 192,14 грн (двідцять тисяч сто дев'яносто дві гривні 14 коп.) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 14000, код НОМЕР_1).

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. ст. 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк