Справа № 808/8327/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року о 17 год. 33 хв.Справа № 808/8327/15 м.Запоріжжя
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Семененко М.О.,

суддів Матяш О.В., Нестеренко Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача - Міністерства юстиції України ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 обласна дирекція Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль»

про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4А.) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі відповідач 1, Міністерство), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі відповідач 2, Комісія), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 обласна дирекція Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» (далі третя особа, ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль»), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії щодо не розгляду скарги №02-02/340 від 05.03.2015 арбітражного керуючого ОСОБА_4 на Акт №13/15 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, складений Головним управлінням юстиції у Запорізькій області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, оформлене протоколом №28/03/15 від 26.03.2015, щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства №1037/5 від 23.06.2015 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4».

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на відсутність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та анулювання відповідного свідоцтва, оскільки жодних порушень чинного законодавства під час виконання обовязків ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 позивачем допущено не було. Звернув увагу, що викладені у скарзі кредитора ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» обставини щодо начебто вчинених позивачем порушень були предметом судового дослідження, за результатами якого порушень в діях арбітражного керуючого ОСОБА_4 не встановлено. Також зазначив, що під час прийняття оскаржуваних рішень відповідачами порушено порядок притягнення позивача до відповідальності, оскільки Комісією не було належним чином розглянуто скаргу позивача на результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що від ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до Департаменту з питань банкрутства Міністерства надійшла скарга на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 На підставі отриманої скарги Головному управлінню юстиції у Запорізькій області доручено проведення позапланової перевірки позивача. За результатами проведеної перевірки встановлено грубі порушення позивачем вимог чинного законодавства при здійсненні повноважень ліквідатора у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, у звязку з чим Комісія дійшла висновку про наявність підстав для притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що на адресу Міністерства направлено відповідне подання. На підставі зібраних матеріалів та рішення Комісії Міністерством прийнято рішення про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4 В судовому засіданні представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, додатково зазначив, що відповідно до діючого законодавства до повноважень Комісії не входить розгляд скарг арбітражних керуючих, у звязку з чим протиправна бездіяльність щодо не розгляду скарги позивача на Акт про результати проведеної перевірки відсутня. Крім того, на момент прийняття рішення Комісією та Міністерством оскаржуваних рішень судове рішення господарського суду, прийняте в межах справи про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за результатами розгляду скарги ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4, не набрало законної сили, у звязку з чим не могло бути враховано. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, заперечення проти позову до суду не подав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, пояснення по суті позовних вимог до суду не подав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі наказу Міністерства №619/5 від 02.04.2013 16 травня 2013 року позивачу видано свідоцтво №796 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На момент прийняття оскаржуваних рішень позивач виконував обовязки ліквідатора ФОП ОСОБА_6 на підставі постанови Господарського суду Волинської області від 19.12.2012 по справі №5004/1537/12.

Від ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до Департаменту з питань банкрутства Міністерства надійшла скарга від 04.12.2014 №140-9-2-00/16-389 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_6

Листом від 12.12.2014 №24022-0-33-14/1302 Міністерство доручило Головному управлінню юстиції у Запорізькій області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_6 з питань, наведених у скарзі ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль».

26 грудня 2014 року Головним управлінням юстиції у Запорізькій області прийнято наказ №1006/06 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_4А.», яким комісії доручено провести позапланову невиїзну перевірку позивача за період з 19.12.2012 по 11.02.2015.

В період з 12.02.2015 по 14.02.2015 включно співробітниками Головного управління юстиції у Запорізькій області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, за результатами якої складено довідку від 14.02.2015 №6-д.

19 лютого 2015 року позивачем до Головного управління юстиції у Запорізькій області подано заперечення на довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №6-д від 14.02.2015.

24 лютого 2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено акт №13/15 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 (далі Акт №13/15).

За результатами проведеної позапланової перевірки співробітники Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області дійшли висновку про порушення позивачем, серед іншого:

- ч.1 ст.43, абзацу 4 ч.1, 5 ст.44, абзацу 4 ч.1 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.11.2011 №4212-VI зі змінами та доповненнями, ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 14.05.1992 №2344-XII зі змінами та доповненнями, що призвело до грубого порушення прав та інтересів заставного кредитора ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_4 не здійснив продаж майна банкрута ФОП ОСОБА_6 у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною в розмірі 7 669 157,44 грн., яка складає сукупність кредиторських вимог до боржника до продажу такого майна частинами;

- абзац 2 ч.4 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» редакції від 22.12.2011 №4212-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до грубого порушення прав та інтересів заставного кредитора - ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_4 продав заставне майно банкрута ФОП ОСОБА_6 нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 18 без згоди заставного кредитора ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», вимоги якого забезпечені заставою такого майна ФОП ОСОБА_6

26 лютого 2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області направлено на адресу Департаменту з питань банкрутства Міністерства листпропозицію №13-04/1457 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення, в якому Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, у звязку з виявленням грубих порушень вимог чинного законодавства, а саме: ч.1 ст.43, абзацу 4 ч.1, 5 ст.44, абзацу 4 ч.1 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.11.2011 №4212-VI зі змінами та доповненнями, ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 14.05.1992 №2344-XII зі змінами та доповненнями, абзацу 2 ч.4 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» редакції від 22.12.2011 №4212-VI зі змінами та доповненнями, пропонує внести до Комісії подання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

05 березня 2015 року позивачем до Комісії подано скаргу на результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, викладені а акті №13/15 від 24.02.2015, яка, на думку позивача, протиправно Комісією не розглянута.

10 березня 2015 року заступником директора Департаменту начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства направлено до Комісії подання №382 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення.

26 березня 2015 року рішенням Комісії, оформленим протоколом №28/03/15, до арбітражного керуючого ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), на підставі подання №382 від 10.03.2015.

Також, Комісія звернулась до Міністерства з поданням №276 від 26.03.2015 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Пунктом 1 наказу Міністерства від 23.06.2015 №1037/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4» анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника мана, керуючого санацією, ліквідатора) №796 від 16.05.2013, видане ОСОБА_4, на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26.03.2015 №276 та протоколу її засідання від 26.03.2015 №28/03/15.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Комісії щодо не розгляду поданої ним скарги на акт перевірки, не погоджуючись із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та прийнятим Міністерством наказом про анулювання свідоцтва, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом» (далі Закон № 2343).

Відповідно до ч.1 та 4 ст. 2 Закону № 2343 (тут і в подальшому в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У процедурі відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом здійснює діяльність державний орган з питань банкрутства, до повноважень якого відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 2343 віднесено: сприяння створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує пятдесят відсотків; організація системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); установлення вимог для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); формування Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України; здійснення ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, встановлення форми подання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) інформації, необхідної для ведення зазначеної бази даних; установлення порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану субєктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства і організація проведення такого аналізу при порушенні проваджень у справах про банкрутство державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує пятдесят відсотків; установлення типових форм плану санації і мирової угоди, перелік майна, яке включається до ліквідаційної маси у справах про банкрутство; підготовка на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; підготовка та затвердження типових документів щодо проведення процедур банкрутства, методичних рекомендацій; здійснення інших передбачених законодавством повноважень.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону № 2343 справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Серед функцій господарського суду в ліквідаційній процедурі частинами 1 та 4 ст.40 Закону № 2343 визначено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону № 2343 арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 4 Закону № 2343 визначено організаційні питання діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, встановлено, що арбітражні керуючі є субєктами незалежної професійної діяльності.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії встановлені ст.41 Закону № 2343, за змістом якої ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до частини 8 зазначеної статті дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Порядок та підстави притягнення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в процедурі відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до дисциплінарної відповідальності врегульовані положеннями розділу VIII Закону № 2343.

Так, відповідно до ст. 105 Закону № 2343 дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно зі ст.107 Закону № 2343 арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст.108 Закону № 2343 дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики (ч.1).

Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень (ч.4).

Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше пяти членів комісії (ч.5).

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії (ч.6).

Наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 №81/5 затверджено Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності (далі Положення №81/5).

Відповідно до п.3 Положення №81/5 основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Пунктом 4 Положення №81/5 передбачено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань:

розглядає заяви або скарги фізичних та юридичних осіб щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого;

розглядає подання структурного підрозділу Міністерства, відповідального за забезпечення виконання Міністерством повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих, шляхом ініціювання проведення такої перевірки структурним підрозділом або іншим органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань;

розглядає матеріали перевірки щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих;

надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до п.7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5 (далі - Порядок №1284/5) підставами для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є:

встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади.

Аналізуючи вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що розгляд скарг на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, який виконує повноваження ліквідатора в процедурі банкрутства, здійснюється як господарським судом, так і спеціально уповноваженим органом, яким є Комісія.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваних рішень субєктів владних повноважень стали висновки акта перевірки, для вирішення позовних вимог необхідно дослідити обґрунтованості цих висновків та надати оцінку встановленим перевіркою обставинам.

Як встановлено з матеріалів справи в якості підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем зазначено грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), а саме: арбітражний керуючий ОСОБА_4 не здійснив продаж майна банкрута ФОП ОСОБА_6 у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною в розмірі 7669157,44 грн., яка складає сукупність кредиторських вимог до боржника до продажу такого майна частинами та арбітражний керуючий ОСОБА_4 продав заставне майно банкрута ФОП ОСОБА_6 нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 18 без згоди заставного кредитора ОСОБА_1 обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», вимоги якого забезпечені заставою такого майна ФОП ОСОБА_6

Також з матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» окрім скарги на дії ОСОБА_4, поданої до Міністерства, також подавало скаргу №140-9-2-00/16-392 від 08.12.2014 про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 умов продажу майна, відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», до Господарського суду Волинської області, який здійснює провадження у справі №5004/1537/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

Суд зазначає, що скарги, подані до Міністерства та до господарського суду є ідентичними за своїм змістом та стосуються питань реалізації заставного майна ФОП ОСОБА_6 - нежитлової будівлі за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 18 та земельної ділянки за адресою Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 3-г, без згоди заставного кредитора ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та не у вигляді цілісного майнового комплексу, за ціною, нижчою сукупних кредиторських вимог до боржника.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.05.2015 по справі №5004/1537/12, за результатами розгляду скарги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», у задоволенні скарги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» №140-9-2-00/16-392 від 08.12.2014 про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 та учасником провадження організатором аукціону Волинською філією Рівненської товарної біржі умов майна боржника, відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 по справі №5004/1537/12 залишено без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі ОСОБА_1 обласної дирекції «ОСОБА_5 Аваль», а ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.05.2015 по справі №5004/1537/12 в частині відмови в задоволенні скарги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» - без змін.

Також, постановою Вищого господарського суду України від 03.11.2015 по справі №5004/1537/12 залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі ОСОБА_1 обласної дирекції «ОСОБА_5 Аваль», а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 по справі №5004/1537/12 без змін.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.05.2015 по справі №5004/1537/12 встановлено наступні обставини.

05.09.2013 року ліквідатор подав проміжний звіт, з якого вбачається, що в процесі здійснення ліквідаційної процедури останнім проведено експертну оцінку будівлі та направлено цей звіт до ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" з метою погодження початкової вартості реалізації майна. Банком погоджено оцінку будівлі, як початкову вартість її реалізації на рівні 2 895 864 грн. 00 коп.

15.05.2013 року проведено збори кредиторів банкрута, на яких сформовано комітет кредиторів, визначено його кількісний склад - двох кредиторів, зокрема, ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", ТОВ "Югос Плюс". 15.05.2013 року проведено засідання комітету кредиторів, на якому затверджено звіт ліквідатора, визнано його роботу задовільною, встановлено спосіб та порядок продажу майна банкрута, що увійшло до ліквідаційної маси, зокрема, вирішено реалізувати нежитлову будівлю, що перебуває у заставі банку з відкритих торгів (аукціону), а також допустити можливість зниження ціни при проведенні повторного аукціону.

26.06.2013 року, 06.08.2013 року між ліквідатором та Рівненською товарною біржею в особі директора Волинської філії Рівненської товарної біржі укладено договір № 1, № 2 про надання послуг по організації та проведенню аукціону.

Ліквідатором та торгуючою організацією оцінено і визначено порядок реалізації майна боржника, зокрема, початкова вартість лоту №1 - нежитлової будівлі, за адресою Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 18, визначається замовником в сумі 2 895 864 грн. 00 коп., з можливим пониженням ціни від початкової вартості лоту на 20%, передбачено проведення другого та повторного аукціону; початкова ціна лоту № 2 - земельної ділянки, за адресою Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 3-г, визначається замовником в сумі 54 657 грн. 00 коп., з можливим пониженням ціни від початкової вартості лоту на 20%, передбачено проведення другого та повторного аукціону.

Згідно листа ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" № 140-9-2-00/16-286 від 22.11.2013 року банк отримав проміжний звіт ліквідатора 08.11.2013 року за період з 01.02.2013 року до 06.11.2013 року з інформацією про зобов'язання торгуючої організації провести аукціон з продажу майна боржника.

17.01.2014 року, 20.02.2014 року на засіданнях комітету кредиторів боржника з питанням, зокрема, внесення змін до основних умов проведення аукціону з продажу майна боржника, кредитор ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання.

21.01.2014 року проводився аукціон з продажу майна банкрута. ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" не мав заперечень щодо ліквідаційної маси та початкової вартості продажу майна підприємця ОСОБА_6

20.02.2014 року між ліквідатором та Волинською філією Рівненської товарної біржі укладено додаткову угоду до договору про надання послуг по організації та проведенню аукціону від 26.06.2013 року, якою визначено порядок проведення повторного аукціону та другого повторного аукціону.

Ухвалою суду від 09.04.2014 року відмовлено у задоволенні скарги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" на дії ліквідатора, зокрема, з питань зміни основних умов проведення аукціону з продажу заставного майна боржника.

Ухвалою суду від 04.09.2014 року відмовлено у задоволенні скарги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" на незаконні дії організатора аукціону Волинської філії Рівненської товарної біржі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 року ухвалу господарського суду Волинської області від 04.09.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.12.2014 року повернуто касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АТ "ОСОБА_5 Аваль" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 у справі №5004/1537/12 без розгляду.

Отже, ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" не оскаржувалися умови проведення аукціону, а оскаржувався сам процес підготовки до нього (з посиланням на зміст оголошення про проведення аукціону). Всі дії збоку банку свідчать про те, що кредитор погодився на умови реалізації заставного майна на повторному аукціоні - будівлі з можливістю зниження до початкової вартості ціни на тому ж аукціоні на 50%, а також із новою початковою вартістю майна та просив суд провести його повторно, на умовах, викладених в оголошенні про проведення аукціону.

Ухвалою суду від 05.12.2014 року у задоволенні скарги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" на дії ліквідатора ОСОБА_4 про порушення ліцензійних умов провадження діяльності арбітражного керуючого, зокрема, неналежного виконання обов'язків по збереженню нерухомого майна боржника, відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.01.2014 року ухвалу господарського суду Волинської області від 05.12.2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2015 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу господарського суду Волинської області від 05.12.2014 у справі № 5004/1537/12 залишено без змін.

Суд дійшов висновку, що не все майно банкрута - підприємця може включатись до ліквідаційної маси, а лише те, що пов'язане зі здійсненням ним підприємницької діяльності та за мінусом майна на яке згідно чинного законодавства України не може бути звернено стягнення. Отже, продаж майна фізичної особи - підприємця в складі цілісного майнового комплексу є неможливим, оскільки поняття цілісного майнового комплексу включає сукупність всіх видів майна, майнових активів, права на знаки, що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги, інші права. Крім того, початкова вартість виставленого на аукціон майна була погоджена скаржником, за його ініціативи така вартість була значно вища від проведеної ліквідатором експертної оцінки.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи № №5004/1537/12 суд дійшов висновку про недоведеність неналежного виконання обов'язків, покладених на ліквідатора та торгуючу організацію у даній справі.

Таким чином, в ухвалі Господарського суду Волинської області від 13.05.2015 по справі №5004/1537/12, яка набрала законної сили, надано оцінку обставинам, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності Комісією, та не встановлено неналежного виконання позивачем обовязків ліквідатора щодо порядку реалізації майна ФОП ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, у звязку з встановленням судовим рішенням, яке набрало законної сили, відсутності в діях позивача порушень законодавства, які слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення та прийняття наказу про анулювання свідоцтва на право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії, оформлене протоколом №28/03/15 від 26.03.2015 щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та визнання протиправним та скасування наказу Міністерства №1037/5 від 23.06.2015 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4».

Щодо посилань позивача на порушення порядку призначення та проведення перевірки та недодержання вимог п.2.5.4 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оскільки перевірка була проведена за період з 19.12.2012 по 11.02.2015, проте, період з 19.12.2012 по 10.09.2013 був охоплений під час проведення планової перевірки у ІІІ кварталі 2013 року, суд зазначає наступне.

Статтею 106 Закону № 2343 встановлено порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

За змістом ч.ч.1 та 2 даної статті планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або субєкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обовязковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобовязаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Вищезазначене кореспондується з приписами п.2.5.4 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5 (далі - Порядок №1284/5), відповідно до якого попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Порядку №1284/5 однією з підстав проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю.

Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що перевірки певних періодів та перевірки з окремих питань діяльності арбітражного керуючого не є тотожними за своїм змістом. При цьому перевірка арбітражного керуючого за період діяльності, що вже перевірявся, може бути здійснена лише за умови наявності відповідного звернення фізичної чи юридичної особи та у випадку, якщо питання, порушене у зверненні, не було предметом попередньої перевірки.

Судом встановлено, що підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 під час виконання ним повноважень ліквідатора по справі №5004/1537/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 стала скарга ЗОД ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» №140-9-2-00/16-389 від 04.12.2014.

Відповідно до підпункту 2.6.1 Порядку №1284/5 позапланова перевірка здійснюється Міністерством або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Міністерства на її проведення.

З матеріалів справи встановлено, що Міністерством надано доручення від 12.12.2014 №24022-0-33-14/13.0.2 на проведення позапланової перевірки ОСОБА_4 під час виконання ним повноважень ліквідатора по справі №5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_6

Згідно пункту 2.8 Порядку №1284/5 для проведення перевірки орган державного контролю видає наказ про проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки; арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу ІІІ цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки; інші організаційні заходи, спрямовані на забезпечення проведення перевірки.

Наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 26.12.2014 №1006/06 призначено проведення у строк з 12.02.2014 по 11.02.2014, включно, позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4

Пунктом 2.13 Порядку №1284/5 передбачено, що на підставі наказу оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 1) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 2), які підписуються керівником структурного підрозділу органу контролю, відповідального за виконання функції державного органу з питань банкрутства. Відповідно до п.2.15 Порядку №1284/5 повідомлення про проведення позапланової перевірки надсилається разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для проведення позапланової перевірки. Повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки надсилається разом із запитом, у якому визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, а також перелік документів, які арбітражний керуючий зобовязаний надати комісії для перевірки, та термін надання цих документів.

На виконання вищевказаних приписів чинного законодавства управлінням юстиції видано посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки від 19.01.2015 №4-1 та повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки від 19.01.2015 №4-2, які направлено на адресу позивача, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 22.01.2015 та фіскальним чеком №7724 від 22.01.2015.

Суд не приймає твердження позивача про протиправність призначення та проведення позапланової перевірки його діяльності з тих підстав, що питання, які були предметом перевірки, вже розглядались під час попередньої перевірки, оскільки за змістом акта планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 10.09.2013 № 38/13 питання правомірності реалізації заставного майна при виконанні повноважень ліквідатора у справі № 5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_6 не було предметом дослідження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_4 призначено за наявності встановлених чинним законодавством підстав та проведено у відповідності до приписів відповідних нормативно-правових актів.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Комісії щодо не розгляду скарги №02-02/340 від 05.03.2015 арбітражного керуючого ОСОБА_4 на Акт №13/15 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, складений Головним управлінням юстиції у Запорізькій області, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.03.2015 арбітражним керуючим ОСОБА_4 до Комісії подано скаргу №02-02/340 на результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4, викладених а акті №13/15 від 24.02.2015, в якій позивач просив встановити невідповідність висновків акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 24.02.2015 №13/15 вимогам чинного законодавства, яку відповідачем 1 не розглянуто.

Разом з тим, виходячи положень ч.2 ст. 108 Закону № 2343, та з урахуванням приписів п. 4 Положення №81/5, розгляд скарг на акт перевірки Державного органу з питань банкрутства до повноважень Комісії не відноситься.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що Комісія не наділена відповідною компетенцією для розгляду скарг арбітражних керуючих, суд зазначає про відсутність підстав для визнання бездіяльності Комісії щодо не розгляду скарги №02-02/340 від 05.03.2015 на акт перевірки №13/15 протиправною.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, у звязку з чим задоволенню підлягають виключно ті позовні вимоги, які безпосередньо відновлюють порушені права та інтереси позивача.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді за результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачами прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та анулювання свідоцтва, то позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду скарги позивача не можуть вважатись такими, задоволення яких безпосередньо відновить порушенні права та інтереси позивача.

Суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є саме оскарження рішень про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та оскарження наказу про анулювання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом №28/03/15 від 26.03.2015 щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1037/5 від 23.06.2015 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4».

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати в розмірі 974,40 грн. (девятсот сімдесят чотири гривні 40 коп.) присудити на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.О. Семененко

Суддя О.В. Матяш

Суддя Л.О. Нестеренко