Справа № 815/6404/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6404/13-а

Категорія: 3.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Тропанець О.В.,

за участю: представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними посвідчення, зобов'язання вчинити певні дії та визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та уточнюючи позовні вимоги просила визнати протиправними дії щодо відмови у проведенні службової перевірки по факту незаконного оформлення паспортів ОСОБА_5, ОСОБА_6, також просила зобов'язати провести зазначену перевірку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року, яка була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_2, уточнюючи позовні вимоги, просила визнати протиправними посвідчення завідомо нікчемних форми-1, підміну форми-1, внесення перевиправлень та дописів, зміну змісту та надання їх до суду у якості доказів, просила зобов'язати провести службову перевірку для встановлення первинних реквізитів форми-1 на паспорт КЕ-853597 від 25.11.1997 року на ОСОБА_7, паспорт КЕ-853039 від 11.11.1997 року на ОСОБА_6, на паспорт 9-ЖД 681567 від 20.02.1984 року на ОСОБА_5, та паспорт 1-ЖД 570907 від 12.02.1976 року виданий на ОСОБА_8; просила визнати протиправним внесення до форми-1 відомостей про одруження осіб без свідоцтва про шлюб, із зобовязанням анулювання того запису у формі-1, відновити у формі-1 на паспорті 1-ЖД 553341 від 26.02.1976 року видачі на ОСОБА_9 прописку Степна 60, ОСОБА_10, визнати протиправною прописку ОСОБА_5 у її паспорті та формі-1, Степная 72, ОСОБА_10 з 14.04.1976 року із зобовязанням відновити її прописку Шевченко 124 ОСОБА_10, визнати протиправними зміну призвища ОСОБА_8 на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб ОСОБА_11, зобов'язати відповідача внести позначку у формі-1 на паспорт Корецкої М.Г. КЕ-853597 від 25.11.1997 року видачі, про його недійсність із дня його видачі, просила відновити у формі-1 на паспорт ОСОБА_9 КЕ-853040 від 11.11.1997 року відомості щодо документу на підставі чого виданий паспорт-свідоцтво про народження, визнати протиправним паспорт ОСОБА_6, виданий за свідоцтвом про народження ОСОБА_12 яке має перевиправлення у прізвищі батька, і не можливо читати.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, суд зобов'язав відповідача провести службове розслідування по заяві представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 08.08.2013 року (вх. №1001 від 08.08.2013 року). В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду в частині задоволення позову, представником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова, в частині оскарження, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після смерті її батька ОСОБА_9, якій відповідно до свідоцтва про смерть від 22.02.2006р. 1-ЖД №031791 помер 22 лютого 2006 року.

На підставі рішення Біляївського районного народного суду від 17.11.1975 року (справа № 2-943 1975 рік), розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_13, зареєстрований 18 липня 1964 року ОСОБА_14 с/радою Біляївського району Одеської області. ОСОБА_8 присвоєно прізвище ОСОБА_11. 13 червня 1979 року проведений запис про розірвання шлюбу № 244 між ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб укладеного між ОСОБА_9, та ОСОБА_11, вбачається, що шлюб зареєстровано 19.06.1982 року, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів № 26; з копії паспорта ОСОБА_5, серії КЕ № 853597, вбачається, що на аркуші паспорта 10 проставлено штамп про реєстрацію шлюбу 19.06.1982 року з ОСОБА_9

На думку позивача, в паспорті ОСОБА_5 та в свідоцтві про шлюб щодо дати реєстрації шлюбу наявні розбіжності.

Відповідно до висновку №325 від 28.03.2011р. спеціаліста ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4, в бланку, заповненому на ім'я ОСОБА_9, 01.01.1939р.н. в графі "число, місяць, рік народження", "назва документу, серія, номер ким та коли виданий" має місце зміна первісного рукописного запису. Таким чином, спеціаліст дійшов висновку, що в бланках форми 1, який заповнений на ім'я ОСОБА_9, 01.01.1939р.н. були зміни первісного змісту реквізитів.

08 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з заявою вх. № 1001 про визнання паспортів недійсними, де просив провести службову перевірку по факту отримання паспортів за підсобними документами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; про визнання паспортів не дійсними, оформленими на підставі порушення Законів; про вилучення недійсних паспортів та про внесення в форми -1 позначки про недійсність паспортів з моменту їх видачі.

Заявнику 27.08.2013 року за вихідним № 5500 надана відповідь з посиланням на приписи ст. 32 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про інформацію", ст. ст. 2, 5, 6, 10, 14, 24 Закону України "Про захист персональних даних", та роз'яснено порядок отримання інформації відносно паспортних документів громадян.

Позивач вважає, що надані до суду ОСОБА_2 документи свідчать, що копії Форми №1, які пред'явлені Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, різняться з первинними актовими записами, крім того у формі №1 на ОСОБА_9 зазначено невірні відомості щодо його прописки, шлюбу, попереднього паспорту, що ускладнює отримання спадщини, що і стало підставою звернення до суду.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, в частині зобов'язання відповідача провести службову перевірку за заявою її представника ОСОБА_3 від 08.08.2013р. для встановлення первинних реквізитів форми-1 на паспорти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та можливих ознак підробки у цих документах, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на відсутність повноважень на проведення перевірки помилковими з наступних підстав.

Відповідач у справі є територіальним органом Державної міграційної служби України (ДМС), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до Указу Президента України від 06 квітня 2011 року № 405/2011 "Питання Державної міграційної служби України", якій узгоджується із Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, серед основних завдань ДМС є: здійснення оформлення і видачу громадянам України, які постійно проживають в Україні, документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, затримує видачу та вилучає ці документи у передбачених законодавством випадках; здійснення ідентифікації громадян України, які втратили документи, що посвідчують особу.

Акти законодавства, що регулюють надання таких послуг є Постанова Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ "Про затвердження положення про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" та Наказ МВС України від 13.04.2012 № 320 "Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" (далі Порядок).

Відповідно до розділу 10 п.10.4 Порядку, погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв'язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

З наведеного вбачається, що, відповідач за заявою представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 від 08.08.2013р. для встановлення первинних реквізитів форми-1 на паспорти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та можливих ознак підробки у цих документах повинен провести перевірку викладеним фактам.

Враховуючи вимоги статті 71 КАС України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, колегія суддів погоджується, що в ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, оскільки вони ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 лютого 2016 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

ОСОБА_15