Справа № 815/6655/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6655/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом департаменту комунальної власності Одеської міської ради до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, третя особа: Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов департаменту комунальної власності Одеської міської ради до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, третя особа: Одеська міська рада, в якому позивач, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 25 червня 2015 року № 22394265, що прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5;

- зобов'язати Одеське міське управління юстиції (вул. Старицького, 10-а, м. Одеса, 65036) здійснити реєстрацію прав за територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради () на квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 р. по справі №521/18270/14-ц.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира № 24, загальною площею 30,10 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 10, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради.

Для проведення державної реєстрації права на нерухоме майно за територіальною громадою м. Одеси, Департамент, як уповноважений орган з управління комунальним майном, звернувся із заявою про державну реєстрацію прав.

Рішенням від 25.06.2015 року за № 22294265 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 відмовлено у державній реєстрації, із підстав, що подані документи не підтверджують виникнення права власності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача (управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області) проти позову заперечував. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що процедура державної реєстрації права власності на нерухоме майно на момент виникнення спірних правовідносин регламентована «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 868.

Відповідно до п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є (зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно приписів ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Малиновський районний суд м. Одеси у рішенні від 03.03.2015 по справі №521/18270/14-ц по справі визнав квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44, 00 кв. м, що належала ОСОБА_6, померлому 04.02.2012 року - відумерлою спадщиною.

Однак про перехід права власності до територіальної громади в рішенні суду не вказано.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав надані письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи (Одеська міська рада) підтримав заявлений адміністративний позов, зазначивши, що оскаржуване рішення порушує права територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, та відповідно її виконавчого органу, департаменту, на який покладено виконання повноважень зі здійснення управління та обліку відумерлою спадщини у порядку встановленому радою та чинним законодавством, оскільки відсутність офіційного визнання та підтвердження державою факту існування права власності обмежує останніх у розпорядженні означеного нерухомого майна.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15 жовтня 2014 року представник Одеської міської ради звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про визнання квартири АДРЕСА_3, загальною площею 44,00 кв.м., у тому числі житловою - 30,10 кв.м., що належала ОСОБА_6 - відумерлою спадщиною.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 р. по справі №521/18270/14-ц заяву Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради, задоволено у повному обсязі, визнано квартиру АДРЕСА_4 відумерлою спадщиною (а/с. 15 -17).

Для проведення державної реєстрації права на нерухоме майно за територіальною громадою м. Одеси Департамент, як уповноважений орган з управління комунальним майном, звернувся із заявою про державну реєстрацію прав.

Рішенням від 25.06.2015 року за № 22294265 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 22.06.2015 10:39:21 за реєстраційним номером 11970938 та встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № документом, що підтверджує виникнення права власності, зокрема, є «рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності». Заявником для проведення державної реєстрації подано рішення Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/18270/14-ц від 03.03.2015 р. про визнання зазначеної квартири відумерлою спадщиною. У зв'язку з чим, зазначене рішення суду не може бути підставою для проведення державної реєстрації права власності.

На підставі встановленого, відмовлено у державній реєстрації права власності (а/с. 17).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Приписами ст. 1277 Цивільного кодексу України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою розглядається в по рядку окремого провадження, відповідно до вимог статей 235, 274-278 ЦПК України.

Відповідно до ст. 278 Цивільного процесуального кодексу України, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Рішення про визнання спадщини відумерлою має деякі особливості, зокрема, в резолютивній частині рішення в разі задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою суд повинен зазначити найменування територіальної громади, до комунальної власності якої переходить дана спадщина, місце її знаходження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перехід відумерлої спадщини територіальної громади здійс нюється лише на підставі судового рішення. До визнання спадщи ни відумерлою майно описується і охороняється відповідно до за кону. Заходи щодо охорони майна вживаються нотаріусом за місцем відкриття спадщини, а у населених пунктах, де немає но таріуса - відповідним органом місцевого самоврядування (селищні, сільські ради).

Норми чинного законодавства не передбачають видачу Свідоцтва про право на спадщину територіальній громаді. Рішен ня суду є єдиною підставою переходу майна у комунальну влас ність громади. Отже, територіальна громада набуває права влас ності на відумерле майно не в порядку права на спадкування, а на підставі судового рішення, яким воно визнано відумерлим та передано територіальній громаді.

Крім того, суд критично ставиться до посилань представника позивача на роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних та кримінальних справ про спадкування») яким визначено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади.

Так, передача спадкового майна у власність територіальної громади не є позовною вимогою, а є визначеною приписами ЦПК України підставою переходу майна у комунальну власність громади, яка повинна бути зазначена у рішенні суду, оскільки право на майно переходить на підставі судового рішення, яке повинно відповідати ст. ст. 213 215 ЦПК України.

При цьому, встановлює, що визнання спадщини відумерлою відбувається не автоматично за наявності вказаних обставин, а лише за наявності рішення суду, яке в свою чергу, приймається за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановленого у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі довів правомірність прийняття рішення, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

10 лютого 2016 року.