Справа № 804/12137/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест-Укрмонтажхімзахист" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Трест-Укрмонтажхімзахист звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.05.2015 року № НОМЕР_1, від 28.05.2015 року № НОМЕР_2, від 14.08.2015 року № НОМЕР_3, які винесені (прийняті) державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає спірні повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки, необґрунтованими, прийнятими без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком їх неправомірність та є підставою для скасування, оскільки господарські операції були реально здійснені між позивачем та його контрагентами. В тому числі, позивач зазначив, про протиправність проведення перевірки по постанові слідчого та винесення ППР за результатами такої перевірки.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не зявився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності винесення податкового повідомлення-рішення, надавши письмові заперечення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю Трест-Укрмонтажхімзахист перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник податку.
На підставі постанови слідчого ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника податкової міліції ОСОБА_2 Про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ Трест-Укрмонтажхімзахист з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2014р., наказу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 23.03.2015р. № 480 Про організацію здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Трест-Укрмонтажхімзахист з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2014р., направлення від 24.03.2015 року №369, №382, №383, №385, наказу від 30.03.2015 року №515 "Про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ"Трест-Укрмонтажхімзахист" на підставі ст.75, пп.78.1.11, п.78.1, п.78.2 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та проведено перевірку позивача, в тому числі за період з 01.01.2011 року по взаємовідносинам з ТОВ "Універсал Ремонт Сервіс" відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеному у додатку до ОСОБА_3, за результатами якої складено ОСОБА_3 від 08.04.2015 року №1981/04-62-22-01/32218934 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Трест-Укрмонтажхімзахист" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, в рамках постанови про призначення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2011-31.12.2014 р." та встановлено наступні порушення: п. 5.1, п.п.5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР Про оподаткування прибутку підприємств зі змінами та доповненнями, п. 135.2 п. 135.4 ст. 135, п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податку на прибуток на загальну суму 2293205 грн.; абз.б. п. 185.1 ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податку на додану вартість на загальну суму 2416551 грн.
На підставі ОСОБА_3 перевірки від 08.04.2015 року податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:
- податкове повідомлення-рішення форми Р від 28.05.2015 року № НОМЕР_2, яким збільшено податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем на 2 204 313 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1 102 156,50 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми Р від 28.05.2015 року № НОМЕР_1, яким збільшено податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на 2 367 092 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1 183 546 грн.
На підставі рішення про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Дніпропетровській області №6959/10/04-36-10-07-09 від 31.07.2015 року винесене податкове повідомлення-рішення форми Р від 14.08.2015 року № НОМЕР_3, яким збільшено податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 34 599 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 17 299,40 грн.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 ОСОБА_3 перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку №984 від 22.12.2010 року).
В акті перевірки зазначено, що в період, який перевірявся позивач здійснював господарські операції та укладав договори з ПП Наша Марка, ТОВ Лантіком, ТОВ Аквілея, ТОВ Трейд Лайн М, ТОВ В.Г.М., ТОВ Фатрон, ТОВ Фай-Торг, ТОВ Астер Груп, ТОВ Відар ТД, ТОВ Еліс-Буд, ТОВ БК Карамбола, ТОВ Софія ЛТД.
Так, між ТОВ Укрмонтажхімзахист та ПП Наша Марка існувала домовленість на виконання будівельних робіт (ремонтно-восстановлюючі роботи), що підтверджується договором, видатковими накладними (акт) від 31.01.2013 року № 1, 2, 380; податковими накладними, які надані до суду та до перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фактично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги); не підтвердження фактів отримання товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання від основних постачальників ТОВ Техно-Мир Дніпро, ТОВ Аса Груп, ТОВ Апекс в березні 2011 року березні 2013 року до покупців, в тому числі отриманий лист про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Наша Марка".
Між позивачем та ТОВ Лантіком існувала домовленість на поставку товарно-матеріальних цінностей (електроди, розчинники, покриття), що підтверджується видатковими накладними від 24.01.2013 року № 24/01, від 26.02.2013 року № 26/02 та податковою накладною № 781 від 24.01.2013 року.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з ненаданням до перевірки товарно-транспортних накладних по операціям, відсутність основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів.
Між позивачем та ТОВ Аквілея було укладено договір поставки № 25 від 23.04.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити цей товар.
До перевірки надано видаткові накладні від 23.04.2013 року, 24.04.2015 року, від 18.06.2013 року, від 27.09.2015 року та податкові накладні від 23.04.2013 року № 661, 662, від 24.04.2013 року № 704, 705, 706, від 18.06.2013 року № 505, від 27.09.2013 року № 536.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з ненаданням до перевірки ТТН, відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фізично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги).
Так, між позивачем та ТОВ Трейд Лайн М було укладено договори, а саме: договір підряду № 2-2013/1 від 22.04.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт по улаштуванню бака-акумулятора ВГП V=1000куб.м. на котельні по вул. Цитрусова,9, м. Запоріжжя. Відповідно до п. 4.1. договору здавання-придбання виконаних робіт оформлюється актами ф. КБ-2в, КБ-3, підписаними обома сторонами; договір підряду № 5-2013/1 від 25.04.2013 року, відповідно до п. 1.1. договору генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт по улаштуванню бака-акумулятора ГВП V=1000 куб.м. в котельні по вул. Чубанова, 3д, м. Запоріжжя-заміна; договір підряду № 6-2013/1 від 25.04.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт по улаштуванню бака-акумулятора ВГП V=1000 куб.м. на котельні по вул. Ушакова, 251 м. Запоріжжя.
До матеріалів справи позивачем надано: договірну ціну на будівництво котельня по вул. Цитрусова, 9, м. Запоріжжя реконструкція вузла гарячого водопостачання із зміною баків-акумуляторів, що здійснюється у 2013 році; локальний кошторис № 2-1-1 на монтаж лавинозахисту. Котельня по вул. Цитрусова, 9 м. Запоріжжя-реконструкція вузла гарячого водопостачання із зміною баків-акумуляторів. Монтаж лавинозахисту 2-х баків; підсумкова відомість ресурсів по локальному кошторису № 2-1-1на монтаж лавинозахисту; локальний кошторис №2-2-1 на антикорозійні та теплоїзоляційні роботикотельня по вул. Цитрусова,9 м. Запоріжжя реконструкція вузла гарячого водопостачання із зміною баків-акумуляторів. Антикорозійні та теплоізоляційні роботи по 2-м бакам; підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-1на антикорозійні та теплоізоляційні роботи; локальний кошторис № 2-3-1 на тепломеханічні роботи (ТС-З) вузол приготовлення гарячої води. Тепломеханічні роботи (ТС-З)4; підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 2-3-1 на тепломеханічні роботи (ТС-З); договірну ціну на будівництво улаштування бака-акумулятора ГВП V=1000 куб.м. в котельні по вул. Адмірала Ушакова, 251 м. Запоріжжя- заміна. Монтаж лавинозахисту, що здійснюється у 2013 році; локальний кошторис 3 2-1-1 на монтаж лавинозахисту Улаштування бака аккумулятора ГВП V=1000 куб.м. в котельні по вул. Адмірала Ушакова, 251, м. Запоріжжя-заміна. Монтаж лавиннозахисту; договірна ціна на будівництво улаштування бака аккумулятора ГВП V=1000 куб.м. в котельній по вул. Адмірала Ушакова, 251, м. Запоріжжя-заміна, що здійснюється у 2013 році; локальний кошторис № 2-1-1 на антикорозійні та теплоїзоляційні роботи бак-аккумулятора з камерою управлінню
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фізично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги).
Так, між позивачем та ТОВ В.Г.М. було укладено договори, а саме: договір № 228/2 від 27.03.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого на умовах, викладених в розділах цього договору, постачальник зобов'язується провести поставку 4-х комплектів металоконструкцій та додаткових вузлів та деталей баків-акумуляторів V=1000 куб.м., а замовник прийняти та оплатити товар. Асортимент, кількість та ціна товару вказується в специфікації, оформленій у вигляді додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. На виконання умов договору сторонами підписано додаток № 1 (специфікація № 1); договір 244/2 від 28.03.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого на умовах, викладених в розділах цього договору, постачальник зобов'язується провести поставку баков-акумуляторов V=400 куб. м. -3 шт., V=50 куб.м. 1 шт., а замовник прийняти та оплати товар. Асортимент, кількість та ціна товару вказується в специфікаціях, оформлених у вигляді додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. На виконання умов договору сторонами підписано додаток № 1 (специфікація №1).
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з не наданням до перевірки ТТН, відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фізично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги); не підтвердження фактів отримання товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання від основних постачальників ТОВ В.Г.М. до покупців.
Так, між позивачем та ТОВ Фатрон було укладено договір про надання послуг № 01/07 БТ від 01.07.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надавати послуги по наданню автокрану Sany QY25C (25т), з екіпажем, на об'єкти замовника, а замовник приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити надані послуги в порядку і на умовах, встановлених цим договором; договір про надання послуг від 21.06.2013 року № 21/06БТ, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги по постачанню об'єктів замовника будівельною технікою, автокранами, вантажними автомобілями, а замовник приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити надані послуги в порядку і на умовах, встановлених цим договором; договір про надання послуг від 22.04.2013 року № 22/04Д, відповідно до п. 1.1. якого перевізник зобов'язується від свого імені та за рахунок клієнта організувати виконання комплексу визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу, а клієнт приймає на себе зобов'язання прийняти і оплати надані послуги в порядку і на умовах, встановлених цим договором.
На підтвердження здійснення господарських операцій до перевірки надано: видаткові (акти), податкові накладні, які зазначенні в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій, оскільки відповідачем було отримано лист про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Фатрон", та ТОВ"Фатрон було сформовано сумнівний податковий кредит по операція придбання у ТОВ Мега компані, фактично для мінімізації податкових зобов'язань інших суб'єктів господарювання.
Між позивачем та ТОВ Фай-Торг було укладено договір поставки від 24.04.2013 року № 12, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити цей товар.
До перевірки позивачем надано: видаткові накладні та податкові накладні, перелік яких зазначений в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з ненаданням до перевірки ТТН, відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фізично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги); не підтвердження фактів отримання товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання, отримання відповідачем листа про неможливість проведення зустрічної звірки даного контрагента.
Між позивачем та ТОВ Астер Груп було укладено договори поставки, відповідно до п. 1.1 яких на умовах, викладених в розділах цього договору постачальник зобов'язується провести виготовлення металоконструкцій та інших послуг.
На підтвердження реальності укладення договору до перевірки надано специфікація, видаткові накладні, податкові накладні, перелік яких зазначений в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій у звязку з відсутністю складських, офісних та будь-яких інших приміщень; незначною кількістю трудових ресурсів, що фізично не могли б реалізувати зазначені вище товари (роботи, послуги); не підтвердження фактів отримання товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання.
Між позивачем та ТОВ Відар ТД було укладено договір поставки від 25 квітня 2013 року № 44, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором , прийняти та оплатити цей товар.
До перевірки надано видаткові накладні та податкові накладні, перелік яких зазначено в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій з аналогічних підстав, зазначених судом вище.
Між позивачем та ТОВ Елвіс-Буд (субпідрядник) було укладено договори підряду відповідно до п. 1.1. якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт на обєктах.
До перевірки надано видаткові накладні та податкові накладні, перелік яких зазначено в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій з аналогічних підстав, зазначених судом вище.
Між позивачем та ТОВ БК Карамбола існувала домовленість про постачання послуг, а саме договір від 28.05.2014 року.
До перевірки надано видаткові накладні та податкові накладні, перелік яких зазначено в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій з аналогічних підстав, зазначених судом вище, в тому числі посилається на ОСОБА_3 від 07.08.2014 року №358/26-52-22-04-10/39059292ДПІ у Деснянському районі м. Києва Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ БК Карамбола щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014 року по 30.06.2014 року.
Між позивачем та ТОВ Софія ЛТД було укладено договір підряду по виконанню антикорозійного захисту металоконструкцій рукавного фільтру.
До перевірки надано видаткові накладні та податкові накладні, перелік яких зазначено в акті перевірки.
Податковий орган вказує на нереальність вчинення господарських операцій з аналогічних підстав, зазначених судом вище, в тому числі посилається на ОСОБА_3 від 06.08.2014 року № 1108/04-62-22-3/19321287 ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ Софія ЛТД щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень, квітень та травень 2014 року.
Так, відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Відповідно до п.п. 14.1.27 ПКУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення обєкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) відємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобовязань у звязку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобовязань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, повязані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо повязані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу).
Пунктом 138.2, статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Зазначена стаття не містить конкретного переліку документів, необхідних для віднесення витрат платником податку до складу валових витрат. При цьому, на думку суду, по операціях з придбання товару належним первинним документом, що підтверджує факт передачі та отримання товару (послуг), є видаткова накладна або акт приймання-передачі товару. Перелік видаткових накладних, за якими здійснювалося придбання товару, що визначено договорами, а також податкових накладних, за якими суми сплаченого ПДВ включалися до складу податкового кредиту, наведено безпосередньо в акті перевірки.
Відповідно до підпункту 139.1.9, пункту 139.1, статті 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно зі статтею 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності) тощо.
П.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зауваження до форми і змісту податкових та видаткових накладних в акті перевірки відсутні.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз вищезазначених норм законодавства, не передбачає позбавлення платника податків права на формування валових витрат та податкового кредиту в разі порушення його контрагентами вимог податкового законодавства по ланцюгу постачання.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Тобто, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
ОСОБА_3 відсутності товарно-транспортних накладних, слід зазначити наступне.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, товарно-транспортні накладні були наданні до суду.
Слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
ОСОБА_3 перевірок від інших ДПІ, які були отримані відповідачем, необхідно зазначити, що відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Згідно статті 61 Конституції України, юридична відповідальність має індивідуальний характер.
При цьому, ОСОБА_3 перевірок та дії ДПІ щодо контрагентів позивача є предметом інших судових справ, про що до суду надані судові рішення.
Посилання відповідача на порушення контрагентами позивача податкового законодавства також не доводять обґрунтованість висновків податкового органу щодо нереальності здійснення господарських операцій позивачем з вказаними юридичними особами, адже неналежне виконання податкових зобовязань контрагентами позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
При цьому, посилання податкового органу на відсутність трудових ресурсів для виконання робіт (послуг) та придбання товару, є такими, що не можуть свідчити про відсутність реального вчинення господарських операцій, оскільки такі висновки спростовуються матеріалами справи. Факт відсутності офіційно оформлених працівників у контрагентів позивача, за наявності доказів того, що вказані працівники приймали участь в роботах на підприємстві, не можуть бути підставою для накладання на позивача несприятливих наслідків такого не оформлення.
Таким чином до суду позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальної господарської операції. Наявність отриманого товару, послуг та використання його у господарській діяльності відповідачем не спростовано. На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців належним чином зареєстровані в Єдиному державному реєстрі станом на момент здійснення господарських операцій. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, висновки актів перевірки по ланцюгу постачання не є належним доказом укладення позивачем не реальних угод, в тому числі судом не встановлено наявність обвинувального вироку суду щодо позивача та його контрагентів, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними
Вказана позиція суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини рішення від 22.01.2009 р. у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії №3991/03, Рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України п.38.
Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, податковим органом не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження.
ОСОБА_3 зауважень позивача на обставини проведення перевірки, суд зазначає, що відповідно до пп. 78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України).
Як встановлено судом до відповідача надійшла постанова про призначення позапланової документальної перевірки, на підставі якої був винесений наказ.
В даній справі судом встановлено, що постанова про призначення позапланової документальної перевірки позивача на момент її надіслання відповідачу для виконання та на час видання наказу про призначення перевірки була чинною, отже такою, що підлягала виконанню, доказів її скасування до суду не надано. Адміністративний суд в межах розгляду адміністративної справи не має повноважень щодо перевірки законності та обґрунтованості постанови, прийнятої в межах кримінального провадження.
Суд окремо зауважує, що відповідач у справі не мав законних важелів для відмови у виконанні постанови від 17 березня 2015 року про призначення позапланової документальної перевірки, оскільки вона є обов'язковою для виконання. Так само він позбавлений повноважень щодо перевірки її законності та обґрунтованості.
При цьому, суд зазначає, що даний наказ не був предметом оскарження та вичерпав свою дію шляхом його виконання, а саме перевірка проведена, складений ОСОБА_3 перевірки та винесені податкові повідомлення-рішення..
Однак, суд вважає за необхідне зазначити, до наказ ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 23.03.2015р. № 480 Про організацію здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Трест-Укрмонтажхімзахист з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2014р." не містив в собі обставин щодо проведення перевірки за період з 01.01.2011 року по взаємовідносинам з ТОВ "Універсал Ремонт Сервіс" відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеному у додатку до ОСОБА_3, за результатами якої складено ОСОБА_3 від 08.04.2015 року №1981/04-62-22-01/32218934 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Трест-Укрмонтажхімзахист" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року", на підставі якого були винесені податкові повідомлення-рішення, що є предметом оскарження.
В тому числі, в ОСОБА_3 від 08.04.2015 року №1981/04-62-22-01/32218934 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Трест-Укрмонтажхімзахист" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, в рамках постанови про призначення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2011 - 31.12.2014 р.", зазначено про порушення позивачем норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", однак з 01.01.2011 року, діють норми Податкового кодексу України.
ОСОБА_3 обмежень у підставах проведення перевірок платників податків.
П.78.2 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.
Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
При цьому, позивач посилається на ОСОБА_3 перевірки від 03.02.2014 року №248/223/32218934 "Про результати планової виїзної документально перевірки ТОВ "Трест-Укрмонтажхімзахист" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року", як на період який вже був перевірений, однак, суд зазначає, що питання, що є предметами таких перевірок є різними, а тому такі обмеження в даному випадку не застосовуються.
За змістом п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України (в редакції станом момент складання акту перевірки) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Суд зазначає, що диспозиція пункту 86.9 ст.89 Податкового кодексу України зобовязує контролюючий орган прийняти податкове повідомлення-рішення протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, виключно у випадку, коли грошове зобовязання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, в якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (осіб) платника податків, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори.
У матеріалах справи міститься копія постанови заступника начальника ВКР слідчого управління ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковника податкової міліції ОСОБА_2 від 17 березня 2015 року про призначення документальної перевірки ТОВ Трест-Укрмонтажхімзахист з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2011 року по 31.12.2014 року. З вказаної постанови вбачається, що порушене кримінальне провадження за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 1ст. 358 КК України, відносно службових осіб ПрАТ Дніпропетровський тепловозоремонтний завод.
Оскільки кримінальне провадження не порушено стосовно посадових осіб позивача, предметом якого були б податки та/або збори, то податковий орган вправі був після проведення перевірки позивача винести податкове повідомлення-рішення у загальному порядку передбаченому ПК України.
В тому числі, відповідно до статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.5.5 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, який затверджений наказом Міністерства фінансів від 28.11.2012 № 1236 (із змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення правовідносин) якщо нарахована сума грошового зобовязання збільшується внаслідок її адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення не відкликається. На суму збільшення грошового зобовязання направляється окреме податкове повідомлення-рішення.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки податковим органом не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст.94 Кодексу адміністративного судочинства, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією, що міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Трест-Укрмонтажхімзахист до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_1, від 28.05.2015 року № НОМЕР_2, від 14.08.2015 року № НОМЕР_3, які винесені (прийняті) державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1