Справа № 2-а-82/2010
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-82/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

17 березня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області та. інспектора ДПС Прилуцького ВДАЇ ОСОБА_2 по справі про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду, з цією позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України, посилаючись на те, що постановою № 066887 від 13 лютого 2010 року інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч,2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430,00 грн. Посадова особа вважає, що 13 лютого 2010 року о 16 год. 04 хв. в м. Прилуки на перехресті вул. Андріївська-Київська в м. Прилуки ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Рено», державний номер НОМЕР_1 на перехресті заїхав за світлофорний обєкт, чим на думку інспектора ДПС" він порушив п.16.3 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач не згоден, вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню. Стаття 122 ч.1 КУпАП дійсно передбачає відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть. Але він проїжджав перехрестя на зелене світло світлофора, що можуть підтвердити свідки, які перебували в автомобілі в якості пасажирів, але ввімкнулось червоне світло світлофора, тому він зупинив транспортний засіб за світлофором. Але йому було видно дублюючий світлофор, який знаходився на протилежному боці перехрестя. З незалежних від нього обставин він не міг виконати вимоги п.16.3 ПДР України: водій, який виїхав на перехрещення проїжджих частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. До перехрестя залишилось близько 10-ти метрів, він не міг закінчити свій маневр, бо була ожеледиця і продовження маневру загрожувало аварійною ситуацією на перехресті. Вважає, що дана постанова розглянута з порушенням його прав, тобто з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, давати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката і т.д. Одразу ж після виявлення скоєного позивачем адміністративного правопорушення, працівник УДАІ, не давши прийти до тями, на протязі короткого часу розглянув дану справу, визнав його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і наклав на нього стягнення, передбачене даною статтею, не вказавши навіть в своїй постанові про обставини, які помякшують або обтяжують його відповідальність. Посадовець не розяснив позивачеві його прав, передбачених ст. 268 КУпАП Позивач не визнавав та не визнає свою вину у скоєнні вищезгаданого адміністративного правопорушення, заперечує, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.2, ст. 122 КУпАП. В своїх поясненнях до протоколу позивач, вказав, що в звязку з погодними умовами (була ожеледиця) не зміг зупинитися перед стійкою світлофора. Працівник ДАІ не фіксував порушення в присутності свідків, тому в позивача є сумніви в порядочності працівника ВДАЇ, а враховуючи його зацікавленість в кількості складених протоколів, то позивач взагалі не довіряє йому. Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні штрафу враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Всі вищевказані обставини пройшли поза увагою посадовця при розгляді даної справи. Накладаючи на позивача адміністративне стягнення, посадовець взагалі ці обставини не вияснив, та не вказав, чи встановлені по справі обставини, що помякшують чи обтяжують його відповідальність. За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а постанова № 066887 від 13 лютого 2010 року інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача УДАЇ УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не зявились, про поважні причини неявки не повідомили, своєчасно та в установлений строк повідомлені про час і місце розгляду справи в суді.

Суд. вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов відмовити в задоволенні позову за наступних підстав. По справі встановлено, що постановою № 066887 від 13 лютого 2010 року Інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430,00 грн. відповідачем в постанові про при тягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що 33 лютого 2010 року о 16 год. 04 хв. в м. Прилуки на перехресті вул. Андріївеька-Київська в м. Прилуки ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Рено». державний номер НОМЕР_1 на перехресті заїхав за світлофорний об'єкт, чим на думку інспектора ДПС він порушив п.16.3 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач не згоден, вважає, що вона, є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач у судові засідання не з'явився і не надав доказів, які підтверджують правомірність винесеної постанови, з наданих матеріалів справи вбачається, що для фіксування факту порушення правил дорожнього руху необхідне втручання співробітника Державної автомобільної інспекції.

Встановлено, що постанова повинна, відповідати вимогам ст. 283 та 284 КУпАП, а саме в ній треба навести докази , на яких зроблено висновок про скоєння особою правопорушення, а також мотиви відкидання інших доказів на які посилається правопорушник. З пояснень позивача в протоколі вбачається, що дійсно він в зв»язку з погодними умовами не зміг зупинити свого автомобіля перед стійкою світлофора, так як була ожеледиця, тобто цим підтвердив що він фактично скоїв вказане п равопорушення.

Судом враховано, що на даний час відсутня будь-яка можливість здобути інші докази по справі, тому вважає що повернення справи на доопрацювання не доцільне.

Відповідачем надано суду докази правомірності винесеної постанови. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача були зібрані всі необхідні матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем на думку суду були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 .КУпАП, а саме: враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена не упереджено, а інспектором об'єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд, дослідивши всі надані позивачем матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення СВ № 066799 та постанову № 066887 від 13 лютого 2010 року інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення та постанова по справі про адміністративне правопорушення винесені в межах компетенції, з врахуванням вимог ст. ст. 33, 254 - 255, 258, 268, 278 - 280 КУпАП і відповідно до ч.3 ст. 2, ст. 162 КАС України є. законними та не підлягають скасуванню, як такі, що винесені на підставі та у порядку, що передбачені законом, а також обґрунтовано, а тому позов ОСОБА_1І, підлягає відмові в задоволенні.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 33, 122 ч.2, 268, 278 - 280, 289. 293 КУпАП, ст. ст. З, 6, 18 ч.2, 87, 128, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС У країни в Чернігівській області та інспектора ДПС Прилуцького ВДАЇ ОСОБА_2 про визнання противоправною та про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 066887 від 13 лютого 2010 року - відмовити за безпідставністю.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести за рахунок держави.

Копії постанови направити сторонам.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Корюківський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги з дня отримання постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Корх, О.І.