Справа № 2-а-9217/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9217/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О. І.,

при секретарі Александровій Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними щодо перерахування і виплати пенсії по інвалідності , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є інвалідом ІІ групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того ст.50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі-Закон-796-XII) йому повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007 року положення статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю було обмежено. Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.2008р. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач був зобовязаний здійснювати виплату належну їй щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2011 року.

В засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог 128 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання осіб які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобовязання відповідача управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до норм ч.1 ст. 50, ч. 3 ст.67 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі відповідно 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2011 року та виплачувати в подальшому.

Ухвалою суду від 28.09.2011 року позов позивача в частині щодо зобовязання відповідача управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до норм ч.1 ст. 50, ч. 3 ст.67 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі відповідно 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2011 року по 27.03.2011 року було залишено без руху, в звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом на ЧАЄС, та віднесено до першої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивачка отримувала у вказаному періоді додаткову пенсію як інвалід ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому позивач отримував додаткову пенсію, як інвалід ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вище зазначені обставини справи не є спірними. Спірним у справі є питання правомірності нарахування та виплати позивачу розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яку позивач отримує відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796-ХІІ (надалі спеціальний закон), оскільки відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, яка є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад приорітету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору суд приходить до висновку що при розрахунку державної та додаткової пенсії позивачу, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже на думку суду, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної та додаткової пенсії позивачці застосуванню підлягають ч1 ст. 50, ст.67 Закону України №796, а не Постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-УІ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Окрім цього Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік N 3491-VI від 14 червня 2011 року установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" ( 2857-17 ), застосуванню підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ).

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання незаконною бездіяльності Управління Пенсійного Фонду в Корюківському районі Чернігівської області щодо не виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року. Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині щодо зобовязання управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести позивачу перерахунок та виплату додаткової пенсії з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, відповідно до ст.49, ч.1 ст.50 ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, за виключенням виплаченої додаткової пенсії за вказаний період. Також слід допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Так як позивач є потерпілим від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 49, ч.3 ст. 51, ч.3 ст.67, ст.71 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України " Про державний бюджет України на 2010 рік", ст.1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 17-19,71,94,99, 161-164 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, щодо не виплати позивачу ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст. 50 та Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме додаткової пенсії за період з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобов'язати управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, відповідно до ст. 49, ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, за виключенням виплаченої додаткової пенсій за вказаний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита, так як позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та віднести дані витрати за рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 - 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О. І. Корх