Справа № 361/8806/15-а
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/8806/15-а
провадження № 2-а/361/39/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районні про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити порахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_3 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 125372 с від 10.02.2012 року, виданим Київською облдержадміністрацією, та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи за № 661770 с, віднесеного до категорії 1, - потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Крім того, позивачу довічно встановлена 1-а група інвалідності з 28 грудня 2011 року на підставі висновку обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), що підтверджується випискою з ОСОБА_2 огляду МСЕК № 0397205, внаслідок захворювань повязаних з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а також отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як особа, що віднесена до 1-ої категорії.

У березні 2012 року позивач звернувся до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Бровари Київської області із заявою про проведення перерахунку та здійснення виплати недоплати по державній та додатковій пенсії, як потерпілому від ЧАЕС. Проте, 24.12.2012 р. за вих. № 414/Л-01 відповідач направив відповідь, в якій відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, посилається на постанови КМУ від 23.11.2011 року та вважає, що жодних підстав для збільшення розміру пенсій та здійснення її перерахунку, актами законодавства України - не передбачено.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо проведення перерахунку та доплати позивачу недоплаченої пенсії та додаткової пенсії постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії згідно зі ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 150% від мінімальної пенсії за віком з 01 грудня 2012 року з урахуванням проведених виплат.

У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав та просив про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районні у судове засідання не зявився направивши до суду заперечення, де просив відмовити у задоволення позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, а також розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 125372 с від 10.02.2012 року, виданим Київською облдержадміністрацією, та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи за № 661770 с, віднесеного до категорії 1, - потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_3 довічно встановлена 1-а група інвалідності з 28 грудня 2011 року на підставі висновку обласної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), що підтверджується випискою з ОСОБА_2 огляду МСЕК № 0397205, внаслідок захворювань повязаних з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

У березні 2012 року позивач звернувся до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Бровари Київської області із заявою про проведення перерахунку та здійснення виплати недоплати по державній та додатковій пенсії, як потерпілому від ЧАЕС.

Листом від 24.12.2012 р. за вих. № 414/Л-01 відповідач направив відповідь, в якій відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 1 групи - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам 3 групи - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Частина 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтю 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», установлено, що у 2012 році норми і положення ст.ст. 50,54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської. Дана постанова набрала чинності з 01.01.2012.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Таким чином, у 2012-2013 роках виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю здійснювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України №1622-VIІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67 та встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Закон України №1622-VIІ прийнято Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року).

Отже, з 01 січня 2014 року до 02 серпня 2014 року включно виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, необхідно було проводити у відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та державної пенсії як інвалід І групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірах визначених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 до 02.08.2014 включно.

Разом з тим, статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 18 грудня 2015 року, тобто поза межами встановленого ст. 99 КАС України піврічного строку, поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав стосовно позовних вимог щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 до 02.08.2014 позивач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення зазначеного строку.

На даний час чинна редакція ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Законом України № 76 від 28.12.2014 року частина 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» взагалі виключена, та чинна в іншій редакції, згідно якої: «пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадян із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за робу у зоні відчуження и 1986 -1990 роках не може перевищувати 3,0 тис, крб. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Таким чином, з огляду на викладені обставини та виходячи із норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до норм чинного законодавства, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постановою законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н.М. Петришин