Справа № 815/4633/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4633/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства «Форсаж-Л» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області № 291 від 28 липня 2015 року про проведення фактичної перевірки,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулось Приватне підприємство «Форсаж-Л» з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області № 291 від 28 липня 2015 року про проведення фактичної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення, оформлене наказом № 291 від 28.07.2015 року про проведення фактичної перевірки з питань дотримання порядку проведення розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів платника податків - підприємства позивача прийнято за відсутності передбачених нормами чинного податкового законодавства підстав для проведення такої перевірки, оскільки в ньому не наведено яка саме інформація була отримана податковим органом від державних органів або органів місцевого самоврядування, що свідчить про можливі порушення позивачем податкового та іншого законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення та просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в адміністративному позові та письмових поясненнях (а.с. 4-6, 30-32).

Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Відповідач належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце судового розгляду справи. Через канцелярію суду за вхід. № ФП/1342/15 від 28.08.2015 року представником відповідача до суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника ГУ ДФС у Миколаївській області (а.с. 20, 38-39).

Крім того, до суду надано письмові заперечення проти позову, у яких відповідач позов не визнав, вважав його безпідставним та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю мотивуючи тим, що оскаржуваний наказ прийнято правомірно з підстав, передбачених нормами чинного Податкового кодексу України, а саме пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 вказаного Кодексу. Так, на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області надійшов лист Новоодеської РДА від 17.07.2015 року № 1592/01-40/02 з проханням перевірити ПП «Форсаж-Л» на предмет укриття реальної кількості реалізованого пального, його якості та видачі покупцям фіскальних чеків на придбаний товар. Крім того, у вказаному листі містилось посилання на лист Михайлівської сільської ради № 202/04-02/15 від 14.07.2015 року, яким Михайлівська сільська рада просила розглянути та допомогти у вирішенні питання стосовно прозорості сплати ПП «Формаж-Л» акцизного податку, чим вказував на можливе порушення позивачем норм податкового законодавства у частині повноти сплати акцизного податку. Таким чином, відповідач вважає вказані листи такими, що містять інформацію яка свідчить про можливі порушення платником податків - підприємством позивача законодавства щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, що в свою чергу свідчить про правомірність прийняття наказу № 291 від 28.07.2015 року про проведення фактичної перевірки ПП «Форсаж-Л» (а.с. 21-22а, 38-39).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року адміністративний позов Приватного підприємства «Форсаж-Л» (, адреса: 66560, Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке) до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області № 291 від 28 липня 2015 року про проведення фактичної перевірки - задоволено у повному обсязі. Наказ Головного управління ДФС у Миколаївській області № 291 від 28 липня 2015 року про проведення фактичної перевірки - визнано протиправним та скасовано. Стягнуто з Державного бюджету України (через ГУ ДКС України в Одеській області) на користь Приватного підприємства «Форсаж-Л» (, адреса: 66560, Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке) витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 (вісім) коп., сплачений згідно квитанції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № N19RQ61172 від 13.08.2015 року.

Не погодившись з таким рішенням Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, начальником Головного управління ДФС у Миколаївській області прийнято наказ № 291 від 28.07.2015 року «Про проведення фактичної перевірки», яким заступнику начальника відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ОСОБА_3 та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок ОСОБА_4 управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області наказано з 28.07.2015 року з дотриманням вимог п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, провести фактичну перевірку з питань дотримання порядку проведення розрахунків ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів платника податків: ПП «Форсаж-Л», код за , Миколаївська область, Новоодеський район, с. Михайлівка, шосе (а.с. 11, 27, 46).

Також було встановлено, що з метою виконання та на підставі вказаного наказу та пп.82.2.2 п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, заступнику начальника відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_3 та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 видано направлення на перевірку № 372/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року та № 373/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року (а.с. 44, 45).

Посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області 28.07.2015 року на підставі вищезазначених наказу та направлень було здійснено заходи, спрямовані на проведення фактичної перевірки господарської одиниці ПП «Формаж-Л», яка розташована за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, с. Михайлівка, шосе.

Однак, після ознайомлення з наказом № 291 від 28.07.2015 року та направленнями на перевірку № 372/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року та № 373/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року, відповідальними особами позивача було відмовлено у підписанні направлень на перевірку та у допуску до її проведення, про що складено відповідні акти (а.с. 42, 43). Після цього позивач звернувся до суду з позовом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що, позивач, не допустивши посадових осіб ГУ ДФС у Миколаївській області, діяв правомірно, у відповідності до зазначених норм Податкового кодексу України, оскільки наказ № 291 від 28.07.2015 року, як підстава для проведення фактичної перевірки, не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, а тому не надає права посадовим особам контролюючого органу приступити до такого роду перевірки. Отже, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо неналежного оформлення відповідачем наказу та направлень на проведення фактичної перевірки та відсутність підстав для проведення такої перевірки, у зв'язку із чим, на думку суду першої інстанції, наказ № 291 від 28.07.2015 року підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно приписів п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до вимог п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, в направленнях на проведення перевірки та оскаржуваному наказі відповідачем зазначено, що контрольний захід здійснюється на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 вказаного вище Кодексу.

Так, відповідно до вимог пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може бути проведена у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, колегія суддів вважає, що обов'язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки згідно пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України є отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на органи державної податкової служби.

Як зазначив суд першої інстанції, ГУ ДФС у Миколаївській області не мало підстав для видачі Наказу про проведення фактичної перевірки ПП «Форсаж-Л». Так, на думку суду першої інстанції, лист Новоодеської РДА, який слугував підставою для видачі Наказу не містять інформації про можливі порушення ПП «Форсаж-Л» норм чинного законодавства.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

На адресу ГУ ДФС у Миколаївській області надійшов лист Новоодеської РДА від 17.07.2015 року №1592/01-40/02 з проханням перевірити ПП «Форсаж-Л» на предмет укриття реальної кількості реалізованого пального, його якості та видачі покупцям фіскальних чеків на придбаний товар. Крім того, у вказаному листі міститься посилання на лист Михайлівської сільської ради від 14.07.2015 року №202/04-02/15 (а.с. 13).

Так, у своєму листі Михайлівська сільська рада просить розглянути та допомогти у вирішенні питання стосовно прозорості сплати ПП «Форсаж-Л» акцизного податку з реалізації суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (бензин, дизпаливо) ПП «Форсаж-Л», котре знаходиться на території Михайлівської сільської ради (а.с. 14).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що з Михайлівська сільська рада своїм листом вказує на можливе порушення позивачем норм податкового законодавства у частині повноти сплати акцизного податку.

Таким чином, на думку колегії суддів, листи Новоодеської РДА від 17.07.2015 року №1592/01-40/02 та Михайлівської сільської ради від 14.07.2015 року №202/04-02/15 отримані ГУ ДФС у Миколаївській області в установленому законодавством порядку, та містять інформацію, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відповідно до вимог ст.81 Податкового кодексу України та Наказу №291 від 28.07.2015 року, податковим органом було правомірно видано Направлення на проведення фактичної перевірки ПП «Форсаж-Л» №372/14-29-03-01-33 та №373/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року, в яких зазначено дата видачі, найменування органу ДФС, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади та прізвища посадових (службових) осіб, які проводитимуть перевірку. Вказані направлення підписано керівником ГУ ДФС у Миколаївській області та скріплено печаткою даного органу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що Наказ №291 від 28.07.2015 року та Направлення №372/14-29-03-01-33 та №373/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року на проведення фактичної перевірки ПП «Форсаж-Л» видано у повній відповідності до вимог ст.ст.80,81 Податкового кодексу України.

Умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення фактичних перевірок визначено ст.81 Податкового кодексу України.

Так, у повній відповідності до вказаних умов та порядку, перед початком перевірки перевіряючими було пред'явлено посадовій особі суб'єкта господарювання службові посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки, направлення №372/14-29-03-01-33 та №373/14-29-03-01-33 від 28.07.2015 року на проведення фактичної перевірки ПП «Форсаж-Л», в якому було зазначено дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Вказане направлення підписано керівником ГУ ДФС у Миколаївській області та скріплено відповідною печаткою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про неналежне оформлення наказу є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті Наказу №291 від 28.07.2015 року про проведення фактичної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області діяли у межах та у спосіб норм, визначених Податковим кодексом України, у зв'язку з чим у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Форсаж-Л» слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач-апелянт свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року скасувати, прийняти у справі №815/4633/15 нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Форсаж-Л».

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 12.02.2016 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян