Справа № 666/944/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 666/944/15-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Полив'яний В.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицька Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Антонівської селищної ради м. Херсона, Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення Антонівської селищної ради м. Херсона, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішення Антонівської селищної ради м. Херсона, а також скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за реєстр. № 1-2154. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 600 кв.м., яка була відведена попередньому власнику даної земельної ділянки ОСОБА_6 рішенням виконкому Херсонської міськради депутатів трудящих № 501 від 08.04.1957 року для індивідуального будівництва.

Позивачі вказують на той факт, що власниками сусіднього домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та межує із належним їм домоволодінням, є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Рішенням виконкому Херсонської міськради депутатів трудящих № 850 від 17.06.1957 року під дане домоволодіння була відведена у користування земельна ділянка площею 600 кв.м., що межує із земельною ділянкою позивачів.

05.12.2014 року Антонівською селищною радою м. Херсона було винесено рішення № 624 «Про затвердження проекту землевпорядної документації», пунктом 6 якого затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 площею 0,0651 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 та дана земельна ділянка передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Позивачі зазначають, що на підставі вказаного рішення Антонівської селищної ради реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні було видане Свідоцтво про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, індексний № НОМЕР_3 від 18.12.2014 року. Вважають, що рішення Антонівської селищної ради від 05.12.2014 року було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, як таке, що порушує законні права та інтереси суміжних землекористувачів.

Так, земельна ділянка площею 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 була надана у користування попередньому власнику - ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20.05.1957 року, укладеному між відділом комунального господарства виконкому міської ради депутатів трудящих м. Херсона та ОСОБА_6, згідно рішення виконкому міської ради № 501 від 08.04.1957 року про відвід земельної ділянки. Площа та межі даної земельної ділянки встановлені генеральним планом, затвердженим головним архітектором м. Херсона від 20.04.1957 року та схем-планом земельної ділянки від 15.03.1962 року.

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_6 був збудований житловий будинок із господарськими спорудами, який був прийнятий в експлуатацію згідно акту прийомки індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Дніпровського райвиконкому м. Херсона № 392/18 від 26.06.1982 року.

Після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м. перейшло до його дружини ОСОБА_7 та його доньки ОСОБА_8, по 1/2 частині кожній, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1983 року, посвідченому державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за р. № 31673 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1983 року, посвідченому державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за р. № 31675 відповідно.

Після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на належну їй 1/2 частку у домоволодінні перейшло до її матері ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та до її дочки ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2010 року, посвідченому державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за р. № 1-1657 на 1/8 частину володіння.

Після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на належні їй 7/8 частин домоволодіння на земельній ділянці площею 600 кв.м. перейшло до її онуки ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2010 року, посвідченому державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за р. № 1-1659.

Таким чином, станом на 18.10.2010 року єдиним власником домоволодіння АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м., стала ОСОБА_9.

15.12.2010 року представником ОСОБА_9 - ОСОБА_10 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м., наданій у користування, із ОСОБА_11, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за р. № 1-2154.

Однак, рішенням Антонівської селищної ради від 05.12.2014 року № 624 «Про затвердження проекту землевпорядної документації», були порушені права ОСОБА_12, як землекористувача, оскільки, фактично, даним рішенням встановлено право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на частину земельної ділянки площею 51 кв.м., яка знаходиться у користуванні Позивача. Внаслідок таких незаконних дій площа земельної ділянки, що знаходиться у користуванні Позивача на сьогоднішній день складає 0,0549 га, замість належних їй 0,0600 га. До того ж, на захопленій ОСОБА_2 та ОСОБА_5 частині земельної ділянки розташована належна Позивачу вигрібна яма, якою остання позбавлена можливості користуватися.

Позивачі вказують на те, що площа та межі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що знаходилася у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_5, також жодного разу не змінювалися. В матеріалах землевпорядної документації на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, затвердженої оскаржуваним рішенням Антонівської селищної ради м. Херсона № 624 від 05.12.2014 року міститься посилання на рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 85 від 10.09.1997 року, яким нібито за земельною ділянкою ОСОБА_2 за вказаною адресою була закріплена додаткова земельна ділянка площею 0, 0054 га за рахунок відчуження земельної ділянки площею 0, 0054 га попередніх власників домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Однак, насправді в рішенні Антонівської селищної ради № 85 від 10.09.1997 року не зазначено, за рахунок яких саме земель здійснюється виділення додаткової земельної ділянки ОСОБА_2 та в яких саме межах.

Позивачі вважають, що немає жодних підстав вважати, що відведення додаткової земельної ділянки ОСОБА_2 відбулося саме за рахунок суміжної земельної ділянки АДРЕСА_1, користувачем якої на сьогоднішній день є ОСОБА_3, позивач по справі.

За таких обставин позивачі просили суд визнати незаконним та скасувати пункт 6 рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 624 «Про затвердження проекту землевпорядної документації» від 05.12.2014 року щодо відведення земельної ділянки площею 0,0651 га (кадастровий номер НОМЕР_1) ОСОБА_2, ОСОБА_5 та щодо передачі у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0651 га, та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0651 га за адресою: АДРЕСА_2, Серії НОМЕР_2, індексний № НОМЕР_3 від 18.12.2014 року, видане реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Представником позивачів до суду було надано заяву про збільшення розміру заявлених раніше позовних вимог: визнати незаконним та скасувати пункт 6 рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 624 «Про затвердження проекту землевпорядної документації» від 05.12.2014 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0651 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5, та передачу останнім у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0651 га.; визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0, 0651 га за адресою: АДРЕСА_2, Серії НОМЕР_2, індексний № НОМЕР_3, видане 18.12.2014 року реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0651 га за адресою: АДРЕСА_2, вчинену на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_5

Представник Антонівської селищної ради м. Херсона зазначив, що 14 жовтня 2014 року Антонівською селищною радою було складено акт узгоджувальної комісії у зв'язку з відмовою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписати акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та користувачами. При складанні вищезазначеного акту ОСОБА_2 та ОСОБА_5 приховали той факт, що вигрібна яма, яка знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходиться на земельній ділянці, яка передавалась в подальшому у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у зв'язку з чим, селищною радою був зроблений висновок, що земельна ділянка може бути надана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5, так як немає перешкод у користуванні суміжними землекористувачами.

Представник реєстраційної служби Дніпровського районного управляння юстиції у м. Херсоні адміністративний позов не визнав, вважав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Стверджував, що під час розгляду заяви ОСОБА_2, ОСОБА_5 про реєстрацію права власності державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0651 га за адресою: АДРЕСА_2, оскільки всі подані документи відповідали вимогам чинного законодавства, а отже заявлені права підлягали державній реєстрації.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник позов не визнали та пояснили суду, що 12.09.1997 року видано акт про виділення ОСОБА_2 в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_2 загальною площею 0,0654 га. Зазначали, що в цьому акті вказано, що саме за рахунок земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 було здійснено збільшення площі земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_2. Підставою складення цього акту стало рішення селищної ради № 85 від 10.09.1997 року. ОСОБА_2 також пояснив, що з 1997 року ним на виділеній йому земельній ділянці було зведено паркан, який по теперішній час не змінювався, спорів або претензій від попередніх сусідів по АДРЕСА_1 щодо порушення їх прав як землекористувачів не виникало. Зазначав, що в судовому рішенні, а саме ухвалі Апеляційного суду Херсонської області від 18.11.2014 року, вказано, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 має площу 0,0654 га і вона була збільшена за рахунок площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Тому позивачі не мають законних прав на спірну земельну ділянку.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт 6 рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 624 «Про затвердження проекту землевпорядної документації» від 05.12.2014 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0651 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_13, та передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_13 земельної ділянки площею 0,0651 га.

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 0, 0651 га за адресою: АДРЕСА_2, Серії НОМЕР_2, індексний № НОМЕР_3, видане 18.12.2014 року реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0651 га за адресою: АДРЕСА_2, вчинену на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_13.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.09.2015 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт вказує на те, що його родині для індивідуального будівництва згідно рішення Дніпровської районної ради м. Херсона №850 від 17.06.1957 року була виділена земельна ділянка площе 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. Пізніше до цієї земельної ділянки згідно рішення виконкому Антонівської селищної ради народних депутатів від 10.09.1997 року № 85 та акту Антонівської селищної ради від 12.09.1997 року було надано додатково земельну площу в розмірі 0,0054 га. У зазначеному акті Антонівської селищної ради від 12.09.1997 року було схематично вказано, що додавання ОСОБА_2 земельної ділянки відбувається за рахунок суміжної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підставі цього акту, у відповідності до наведеного в ньому креслення меж земельної ділянки, апелянтом у 1997 році на новій, вже збільшеній земельній ділянці, був встановлений паркан. У грудні 2010 року попередній власник будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, продав його ОСОБА_3. Починаючи з 1997 року і по грудень 2014 року, тобто 17 років, апелянт вільно та відкрито користувався вже збільшеною земельною ділянкою. Жодних претензій та зауважень від сусідів, власників будівлі, не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість задовольнити адміністративний позов.

Вирішуючи справу суд першої інстанції прийняв позицію позивача та не взяв до уваги декілька доказів, а саме: копію виписки з рішення Антонівської селищної ради № 85 від 10.09.1997 року, яка була надана ОСОБА_2, при цьому суд послався на те, що вона не була завірена належним чином, та на те що її зміст не збігається з архівною копією від 01.04.2015 року № 09-03-06/89, яка була виготовлена архівним відділом Херсонської міської ради. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що у рішенні виконавчого комітету Антонівської селищної ради № 85 від 10.09.1997 року, згідно якого за ОСОБА_2 була додаткового закріплена земельна ділянка площею 0,0054 га в АДРЕСА_2, площа з додатком стала 0,0414 га, не зазначено, за рахунок яких саме земель здійснюється закріплення додаткової земельної ділянки за ОСОБА_2, та в яких конкретно межах.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що дане рішення жодним чином не стосується земельної ділянки позивача та її розмір на час придбання був 0,0600 га. та на цей час є незмінним. За таких обставин суд першої інстанції наполягав на тому, що архівна копія від 01.04.2015 року № 09-03-06/89, видана архівним відділом Херсонської міської ради, а саме: рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради №85 від 10.09.1997 року, містить точне відтворення тексту даного рішення, у той час як виписка із вказаного рішення, надана ОСОБА_2, не відповідає оригіналу, а тому даний документ не може розглядатися судом як належний та допустимий доказ.

Крім того, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав вважати, що рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради №85 від 10.09.1997 року у тій редакції, яка була надана третьою особою ОСОБА_2, взагалі фактично не існує.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими та необґрунтованими, враховуючи, зокрема, той факт, що суд першої інстанції вірно встановив хронологію подій та підстави набуття права власності позивачем та третьою особою, але помилково відмовив у задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_2 про витребування доказів, а саме: повного тексту рішення Антонівської селищної ради № 85 від 10.09.1997 року, та підстав оформлення договору купівля продажу, з яких вбачаються дійсні розміри спірних земельних ділянок сусідів. Без становлення таких розмірів неможливо надати оцінку діям та рішення суб'єкта владних повноважень, що оскаржені у цій справі.

Розглядаючи всі обставини справи, з метою усунення наведених протиріч, судова колегія дійшла висновку про необхідність додаткового витребування доказів. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 року було задоволено клопотання ОСОБА_2, ОСОБА_3, і ОСОБА_4 про витребування доказів у цій справі.

На виконання зазначеної ухвали архівним відділом Херсонської міської ради до апеляційного суду було надано копію рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради від 10.09.1997 року № 85 «Питання землекористування», яку судова колегія порівняла з виписками, що були в огляді суду першої інстанції.

Крім того, державним нотаріусом наданий повний пакет документів, на підставі якого позивач у справі придбав належний йому будинок. У цьому пакеті документів також міститься виписка щодо розміру земельної ділянки яка знаходиться у користуванні позивача.

Аналізуючи вищезазначене, отримане на вимогу суду, рішення Антонівської селищної ради, судова колегія встановила, що виконкомом Ради було вирішено закріпити за ОСОБА_2 додатково земельну ділянку площею 0,0054 га в АДРЕСА_2. Дане рішення оскаржене ніким не було і на сьогодні є чинним.

Судом першої інстанції зазначено, що вищевказане рішення жодним чином не стосується земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, користувачами якої є позивачі, а тому немає підстав вважати, що площа земельної ділянки позивачів змінилась у зв'язку з прийняттям Антонівською селищною радою рішення №85 від 10.09.1997 року. Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що немає жодних підстав вважати, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2010 року площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, яка перебувала у користуванні попередніх власників домоволодіння, була меншою ніж 600 кв.м. і що внаслідок укладення даного спірного договору були порушені права ОСОБА_2

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з акту Антонівської селищної ради від 12.09.1997 року ОСОБА_2 було виділено в натурі земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею саме 0,0654 га. Відповідно до цього акту саме за рахунок земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, було здійснено збільшення площі земельної ділянки апелянта. При цьому підставою для прийняття цього акту стало рішення Антонівської селищної ради № 85 від 10.09.1997 року.

Також, згідно довідки про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці за адресою: смт Антонівка, АДРЕСА_1, площа цієї земельної ділянки становить 0,0557 га, кадастровий номер НОМЕР_4, дата внесення до чергового кадастрового плану 04.11.2010 року.

При цьому судова колегія наполягає на тому, що в пакету документів, який був наявним у державного нотаріуса при укладанні угоди купівля продажу між ОСОБА_9 та позивачем у справі міститься відомості про розмір земельної ділянки ОСОБА_9 - саме 0,0557 га. (т.2 а.с 90), а тому зазначення в тексті нотаріального договору фразі «розташований на земельної ділянці 0,0600 га» не є коректним.

Крім того, відповідно до публічної кадастрової карти України площа земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 становить 0,0557 га, а ні 0,0600 га, як зазначено судом першої інстанції.

Колегія суддів також приймає до уваги рішення апеляційного суду Херсонської області у справі №22-ц/791/3313/2014 р. від 18.11.2014 року. Так, колегією суддів судової палати у цивільних справах було встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка в користуванні ОСОБА_2.), НОМЕР_5, має площу 0,0654 га і вона була збільшена саме за рахунок площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні позивачів), а також зазначено, що спільна межа між цими суміжними земельними ділянками є відновленою і закріплена межовою спорудою. З огляду на викладене, цим судовим рішенням визначено, що позивачі не є користувачами спірної земельної ділянки. Однак, зазначене рішення апеляційного суду Херсонської області не було прийнято до уваги судом першої інстанції під час вирішення справи.

Вищенаведене свідчить про те, що при прийнятті оскаржених пункту 6 рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 624, видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно третьої особі, державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку, суб'єкти владних повноважені - відповідачі у справі діяли у межах компетенції та відповідно до Закону, а суд першої інстанції невірно оцінив докази у справі, та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Апелянт свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2015 року скасувати, ухвалити у справі №666/944/15-а нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 04.02.2016 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян