Справа № 813/6418/15
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року № 813/6418/15

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач з у рахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.12.2016 року просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022) до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу на суму, що не може бути меншою 200000,00 грн. в порядку, визначеному ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу у національній валюті «Супер-вклад» за №01 від 04.09.2014 року в сумі 33180,00 грн. в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем, як вкладником, та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського вкладу у національній валюті «Супер-вклад» за №01 від 04 вересня 2014 року, згідно якого вкладник надає банку грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 33180,00 грн. На підставі вказаного договору позивачем відкрито поточний рахунок №010 у національній валюті в ПАТ «Банк «Київська Русь». Згідно квитанції №14258193 від 02 березня 2015 року вказаний депозит було поповнено готівкою через касу на суму 2134,00 грн. Наголошує, що у відповідності до п. 2.4 вказаного договору термін повернення вкладу 04 квітня 2015 року, однак надані кошти повернуті не були у звязку із віднесенням ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликанням банківської ліцензії. З огляду на відсутність даних про себе в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернулась до Фонду та Уповноваженої особи із заявою від 10.10.2015 року, у якій просила виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом. На вказану заяву отримала відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.10.2015 року, в якій зазначено, що саме уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» визначає і надає до Фонду гарантування перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню. В переліку вкладників, що був переданий до Фонду гарантування уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», відсутня інформація про вклади ОСОБА_1. У звязку з цим, 27.10.2015 року позивачем повторно подано заяву-вимогу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, відповідь банку про визнання позивача кредитором та включення його до реєстру вимог кредиторів нею не одержана. Стверджує, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» протиправно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та не надано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відтак, вважає, що такими діями відповідача порушено її право на отримання банківського вкладу.

Відповідач, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2, в судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Письмових заперечень з приводу даного спору та заяв про розгляд справи без участі представника на адресу суду не надходило. За таких обставин, суд на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, 19.01.2016 року подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр вкладників для здійснення виплат виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою Фонду. Законодавство не покладає обов'язку на Фонд гарантування вкладів враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників. Оскільки у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників інформація про позивача була відсутня, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснюватися відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування. З огляду на наведене, вважає, що будь-які позовні вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем, ОСОБА_1, як вкладником, укладено договір банківського вкладу №01 від 04 вересня 2014 року.

Пунктами 2.1-2.5 згаданого договору передбачено, що вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 33180,00 грн. Термін внесення вкладу 04 вересня 2014 року. Для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок №010.980 в день підписання цього договору. Термін повернення вкладу 04 квітня 2015 року. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок №6001, відкритий у банку. Поповнення вкладу в подальшому можливе за згодою банку.

Факт зарахування грошових коштів у сумі 33180,00 грн. підтверджується копією долученої до матеріалів справи квитанцією №12460361 від 04.09.2014 року, яка свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору були внесені до ПАТ «Банк «Київська Русь».

Згідно квитанції №14258193 від 02 березня 2015 року вказаний депозит було поповнено готівкою через касу на суму 2134,00 грн.

Відповідно до п. 4.4 договору банківського вкладу №01 від 04 вересня 2014 року, підписанням цього договору вкладник підтверджує, що отримав від банку інформацію, визначену в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в частині 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) №190 від 19.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови Правління НБУ Виконавчою дирекцією Фонду 19.03.2015 року прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 (http://www.fg.gov.ua).

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці, а саме з 20.03.2015 року по 19.06.2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №116 від 15.06.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 року включно та продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду.

Правлінням НБУ №460 від 16.07.2015 року прийнято постанову «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №138 від 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» опубліковано в газеті «Голос України» від 23.07.2015 року №131.

Поряд з тим, на веб-сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено інформацію про те, що з 24.07.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився 31.03.2015 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Як наслідок, позивач, дізнавшись про відсутність про себе даних в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернулась до відповідача та третьої особи з письмовою заявою від 10.10.2015 року про виплату гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №01 від 04 вересня 2014 року.

На згадану заяву позивачу надійшов лист-відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-38708/15 від 25.10.2015 року, суть якого зводиться до того, що на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» визначає і надає до Фонду гарантування перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню. У переліку вкладників, що був переданий третій особі відповідачем, відсутня інформація про вклади ОСОБА_1.

27.10.2015 року позивачем повторно подано заяву-вимогу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,.

Листом №10050/14 від 04.11.2015 року отримано відповідь на вказану заяву, зі змісту якої вбачається, що заяву позивача про визнання її кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь» зареєстровано за №12423 від 05 серпня 2015 року та прийнято в роботу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» складає реєстр акцептованих вимог кредиторів протягом 90 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Публікація про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» була здійснена в газеті «Голос України» від 23 липня 2015 року №131 (6135). Таким чином, визначений законодавством строк для акцептування вимог кредиторів - 24 жовтня 2015 року. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що на даний час надання відомостей про акцептування вимог позивача є неможливим.

В матеріалах справи наявна також скарга позивача від 27.10.2015 року на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2, однак відповідь на таку відсутня.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовляється включати її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у звязку з чим звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд керується наступним.

Правовідносини, повязані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI від 23.02.2012 року (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин; далі Закон №4452-VI).

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Вкладом, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI, є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником, відповідно до п. 4 цієї статті, є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 ст. 35 Закону №4452-VI передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону №4452-VI управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону №4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Уповноваженою особою Фонду згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Під виведенням неплатоспроможного банку з ринку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI, розуміються заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених ст. 39 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону №4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок, відповідно до якого вкладнику відшкодовується гарантована суми коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру. Водночас, У розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону №4452-VI позивач вважається вкладником за договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI визначено кошти, які не відшкодовуються за рахунок Фонду, а саме кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами встановлений ст. 27 Закону №4452.

Так, у відповідності до цієї статті Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України2 та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

Частиною 1 ст. 44 Закону №4452-VI встановлено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону №4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Відповідно до ст. 49 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з п. 4 р. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 09.08.2012 року №14 (далі Положення №14) перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Враховуючи, що позивач є вкладником ПАТ «Банк «Київська Русь» у розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вона повинна бути включена до переліку вкладників. Не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів, порушує її право на визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при прийняті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В свою чергу, суд, оцінюючи докази, які є справі, вважає за необхідне зазначити про лист-відповідь №10050/14 від 04.11.2015 року на повторну заяву позивача від 27.10.2015 року про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Так, у згаданому листі відповідач посилається на те, що заява позивача про визнання її кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь» зареєстрована за №12423 від 05 серпня 2015 року. Обґрунтовуючи свою відповідь, вказав, що уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» складає реєстр акцептованих вимог кредиторів протягом 90 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України». А оскільки публікація про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» була здійснена в газеті «Голос України» від 23 липня 2015 року №131 (6135), то вважає, що визначений законодавством строк для акцептування вимог кредиторів 24 жовтня 2015 року.

Суд погоджується з таким твердженням відповідача, проте, в той же час, звертає увагу, що позивачем подавалась також заява від 10.10.2015 року про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, яка з невідомих для суду причин не була розглянута відповідачем. Відповідь на таку заяву надійшла лише від третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене та беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач, ОСОБА_1, є вкладником коштів в ПАТ «Банк «Київська Русь», то відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вона мала б бути включена Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 до переліку вкладників «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію цього банку.

При цьому, передбачених ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI підстав, за наявності яких Фонд може не проводити відшкодування позивачу коштів за вкладами, у ході розгляду справи не встановлено.

На підтвердження факту внесення грошових коштів у сумі 33180,00 грн. на вкладний рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Банк «Київська Русь», позивачем надано копію квитанції №12460361 від 04.09.2014 року, яка свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору були внесені, тоді як відповідачем доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, або були внесені з порушенням існуючого законодавства надано не було.

Суд враховує, що відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, всупереч вимог наведених положень, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано суду жодних належних та допустимих доказів чи обґрунтованих пояснень на спростування доводів позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у справі «ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ» зазначив, що якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невідємні для банківських операцій і повязаним з ним правом. У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини нагадав, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (NejdetSahin i PerihanSahin проти Туреччини №13279/05 §56, 20 жовтня 2011 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Зважаючи на наведене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022) до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу на суму, що не може бути меншою 200000,00 грн. в порядку, визначеному ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу у національній валюті «Супер-вклад» за №01 від 04.09.2014 року в сумі 33180,00 грн. в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд вважає, що така підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Відтак, надання до Фонду додаткової інформації про вкладника протягом процедури ліквідації, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, входить до компетенції відповідача.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи суд приходить висновку про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022) до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу на суму, що не може бути меншою 200000,00 грн. в порядку, визначеному ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу у національній валюті «Супер-вклад» за №01 від 04.09.2014 року в сумі 33180,00 грн. в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022) до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу на суму, що не може бути меншою 200000,00 грн. в порядку, визначеному ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Залізничним РВУ МВС України у Львівській області 29.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: м. Львів, вул. Кричевського, 27/2, 79022), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу у національній валюті «Супер-вклад» за №01 від 04.09.2014 року в сумі 33180,00 грн. в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Стягнути з бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.