Справа № 814/2315/15
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2315/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.06.15 р. № та №, якими позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток та податку на додану вартість у звязку з неврахуванням податковим органом коштів, сплачених на користь ПП «Буд-Системс».

В обґрунтування позову зазначено про наявність у позивача всіх первинних документів з приводу взаємовідносин з ПП «Буд-Системс», які підтверджують податковий кредит та сплачені на користь цього постачальника витрати. Але, відповідачем за надуманими підставами не визнається право товариства на врахування у податковому обліку коштів, сплачених за договором з ПП «Буд-Системс».

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року адміністративний позов ТОВ «Автомагістраль» задоволений. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.06.2015 року № та №.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволенні позову ТОВ «Автомагістраль».

Позивач надав до апеляційного суду заперечення, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Автомагістраль» зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 09.03.04 р..

Основним видом діяльності ТОВ «Автомагістраль» є будівництво доріг і автострад, будівництво мостів і тунелів, будівництво інших споруд та ін.

У квітні 2014 року ТОВ «Автомагістраль» мало правовідносини з ПП «Буд-Системс», з яким укладено чотири договори №ДГ-1052014.1 від 01.04.14 р., №ДГ-01052014.2 від 01.04.14 р., №ДГ-01052014.3 від 01.04.14 р., та №01052014.4 від 01.04.14 р., відповідно до яких позивачу надавалися послуги транспортної техніки, підбору працівників різної кваліфікації, розміщенню працівників, постачання паливно-мастильних матеріалів.

Протягом червня 2014 року було складено документів на отримання товарів та виконання робіт на 788564,59 гривень, з них податку на додану вартість 131427,43 гривень (Т. 1 а.с. 47).

ТОВ «Автомагістраль» перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Буд-Системс» грошові кошти в сумі 51256,68 гривень, в тому числі ПДВ 8542,78 гривень.

Зазначені витрати позивачем були враховані у податковому обліку підприємства в якості витрат та податкового кредиту.

16.06.15 р. ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва провела документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автомагістраль», результати якої оформлено Актом за №183/14-03-22-05/32884416 (Т. 1 а.с. 12-70).

Під час перевірки ДПІ поставила під сумнів можливість враховувати у податковому обліку витрати за договорами з ПП «Буд-Системс», оскільки, на переконання ревізорів, є недоліки у оформленні товарно-транспортної накладної, за підприємством ПП «Буд-Системс» не зареєстровано жодного автомобіля. Також, відповідно до звітів ПП «Буд-Системс» 1-ДФ, відсутні трудові ресурси, а власний податковий кредит цього підприємства сформований за рахунок сумнівного підприємства ПП «Хол Авто», яке взагалі не звітує до податкового органу.

30.06.15 р. ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва винесені податкові повідомлення-рішення № про визначення ТОВ «Автомагістраль» грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 147855 гривень та № про визнання ТОВ «Автомагістраль» грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 197140,5 гривень (Т. 1 а.с. 71, 73).

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «Автомагістраль» суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно ст. 185 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Аналогічне регулювання має і податок на прибуток підприємств у ст. 138 ПК України.

Колегія суддів враховує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом на підставі акта «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «АВТОМАГІСТРАЛЬ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік та з податку на додану вартість за період квітень-грудень 2014 року, січень-березень 2015року» від 16.06.2015 р. №183/14-03-22-05/32884416.

Зі змісту зазначеного Акта та апеляційної скарги вбачається, що підставами для винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень були:

- Акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «БУД- СИСТЕМС» код за щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку за період травень, червень 2014 року» від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034, яким встановлено неможливість здійснення ПП «БУД-СИСТЕМС» господарської діяльності і штучного формування податкового кредиту і податкової вигоди третім особам;

- відсутності у власності чи оренді TOB «Автомагістраль» вантажного самоскиду МАЗ ВН 06-07ВЕ;

- відсутності відповідних дозволів на зазначений транспортний засіб згідно «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію, застосування машин, механізмів підвищеної небезпеки» затвердженого постановою КМУ №1107 від 26.10.2011 р.;

- фізичної неможливості транспортування придбаного товару (згідно видаткової накладної №1007 від 11.06.2014 р. - мастило гідравлічного МГЕ-46В та мастила моторного 15W40, що наявна в матеріалах справи);

- відсутності ділової мети при транспортуванні товару;

- непідтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності.

Вирішуючи питання обґрунтованості посилання апеляційної скарги ДПІ на Акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «БУД- СИСТЕМС» код за , колегія суддів звертає увагу на те, що, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року у справі №815/6155/14 адміністративний позов ПП «БУД-СИСТЕМС» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області задоволено частково. Визнано протиправними дії податкового органу по проведенню зустрічної звірки, за результатом якої був складений акт від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034 по формуванню висновків у мотивувальній частині акту, по внесенню до електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, на підставі такого акту та зобов'язано вилучити з вказаних систем інформацію, внесену на підставі акта від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у даній справі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року скасовано та прийнято нову, якою визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по проведенню у порушення порядку та способу зустрічної звірки, за результатом якої був складений акт від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034, по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформації на підставі такого акту та зобов'язано вилучити з вказаних систем інформацію, внесену на підставі акта від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість посилань відповідача у акті перевірки від 16.06.2015 р. №183/14-03-22-05/32884416 на акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 25.07.2014 р. №4259/15-53-22-08/39097034 як, на доказ порушення податкового законодавства позивачем.

Вирішуючи питання обґрунтованості посилання апеляційної скарги на відсутність у власності чи оренді TOB «Автомагістраль» вантажного самоскиду МАЗ ВН06-07ВЕ, колегія суддів враховує, що послуги зазначеним транспортним засобом на користь TOB «Автомагістраль» надавало TOB «БЕЛОГВІ» () згідно договору надання послуг транспортної техніки №1012 від 01.10.2012 р. (Т. 2 а.с. 62-63). Згідно інформації УДАІ ГУ МВС України в Одеській області від 31.08.15 р. зазначений транспортний засіб перебуває у власності TOB «БЕЛОГВІ» (Т 2 а.с. 19-20).

Щодо посилання апеляційної скарги на відсутність відповідних дозволів на зазначений транспортний засіб згідно «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію, застосування машин, механізмів підвищеної небезпеки», затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 р. №1107, колегія суддів погоджується з позивачем, що згідно додатку 3 до зазначеного Порядку встановлено відповідний перелік машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, на які необхідно отримувати дозвіл, а саме п. 20 Додатку - технологічні транспортні засоби, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держгірпромнагляду. В свою чергу, визначення технологічного транспортного засобу, що підлягає реєстрації в територіальних органах Держгірпромнагляду надано у «Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великовантажних та інших технологічних транспортних засобів» затвердженому постановою КМУ від 06.01.2010 р. №8, згідно якого великотоннажний та інший технологічний транспортний засіб - великотоннажний автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, транспортування розкривних порід і корисних копалин на відкритих гірничих розробках чи ґрунту на будівництві, а також інший механічний транспортний засіб, у тому числі обладнаний спеціальними пристроями чи механізмами, або транспортний засіб, призначений для руху тільки у поєднанні з іншим транспортним засобом, який керується машиністом (оператором, водієм) і використовується власником для забезпечення виробничих процесів під час провадження ним господарської діяльності (виготовлення продукції, виконання робіт, надання послуг), а також для переміщення сировини (матеріалів), що обробляється, і відходів виробництва.

Слід підкреслити, що зазначений Порядок визначає процедуру відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Відтак, колегія суддів вважає, що отримання на вантажний самоскид МАЗ ВН06-07ВЕ, який є звичайним вантажним автомобілем, будь якого спеціального дозволу, чинним законодавством не передбачається.

Вирішуючи питання обґрунтованості посилання апеляційної скарги на фізичну неможливість транспортування придбаного товару, а саме мастило гідравлічного МГЕ-46В та мастила моторного 15W40, колегія суддів враховує пояснення представника позивача, згідно з якими зазначений товар завжди поставляється затарованим у бочки чи каністри різної ємкості, а не наливом, як то помилково вбачається відповідачем, тому використання самоскидів при транспортуванні даного виду товару є об'єктивно та фактично можливим.

Вирішуючи питання обґрунтованості доводів апеляційної скарги щодо відсутності ділової мети при транспортуванні товару та не підтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності, колегія суддів враховує, що TOB «Автомагістраль» поставило частину придбаного товару, а саме мастило гідравлічне МГЕ- 46В та мастила моторне 15W40, на користь TOB «Автомагістраль-Південь» (), у пункт розвантаження «Дністровська ГАЕС» де TOB «Автомагістраль-Південь» () здійснювало будівельні роботи, а частину використало на технічне обслуговування власного технологічного парку. Зазначені обставини підтверджуються Журналами-ордерами і відомостями по рахунку 203 Паливо за червень 2014 р., Договором поставки ГСМ №3005 від 30 квітня 2012 р., видатковими накладними від 12.06.2014, 20.06.2014 р., Договором підряду №16/04/2013 від 16 квітня 2013 р., Актом списання ТМЦ від 30.11.2014 р. (Т. 2 а.с. 64-93).

Відтак, перевіривши усі докази, надані сторонами, колегія суддів дійшла висновку про правильність рішення суду першої інстанції про те, що позивачем надано весь пакет первинних документів, а також докази того, що придбане майно було використано у власній господарській діяльності та, одночасно, про безпідставність рішень податкового органу щодо притягнення до відповідальності позивача, позбавлення його права на податковий кредит та застосування фінансових санкцій.

За наявності всіх необхідних відповідно до ПК України первинних документів (договори, товарні та податкові накладні, платіжні документи), що підтверджують право на податковий кредит, і за відсутності доказів, які заперечують реальність господарських операцій, платник податків не може бути позбавлений права на цей податковий кредит та витрати.

Кожний платник податків може відповідати лише за правову чистоту господарських операцій, в яких він безпосередньо брав участь, і не несе відповідальності за протиправну діяльність своїх постачальників.

Оскільки податковий орган зареєстрував ПП «Буд-Системс» платником податку на додану вартість, він позбавлений можливості заперечувати його податкову правоздатність.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.10 за позовом ПП «Армавір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 р. по справі «Булвес» проти Болгарії.

Відповідно до ч. 2 ст. 160, 244-2 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Автомагістраль».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивач довів протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 30.06.15 р. № та №.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов