Справа № 813/2113/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Справа № 876/8173/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області у виконавчому провадженні № 47208377 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та зобовязання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 34, виданого 26 січня 2010 року нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області про звернення стягнення на нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною площею 117,6 м.кв., житловою площею 77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки площею 506 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Виговського, 14 та належить ОСОБА_1

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірною дію державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції у виконавчому провадженні № 47208377 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження. Зобовязано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 34, виданого 26 січня 2010 року нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області про звернення стягнення на нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною площею 117,6 м.кв., житловою площею 77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки площею 506 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Виговського, 14 та належить ОСОБА_1

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та відмовити в позові. Зазначив, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, адже виконавчий напис № 34, виданий 26 січня 2010 року нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1, був ним оскаржений до суду і спір вирішено не було.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - «Банк») та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1802, згідно якого банк надав кредит у сумі 95000 грн. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 цього ж числа було укладено іпотечний договір, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною площею 117,6 м.кв., житловою площею 77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки площею 506 м.кв., та знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Виговського, 14 і належить ОСОБА_1

У звязку із невиконанням боржником зобовязань, 26 січня 2010 року нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно ОСОБА_1

12 червня 2013 року за даним виконавчим написом державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 38395258, однак, 14 листопада 2014 року виконавчий напис було повернуто стягувачу без виконання у звязку із його скасуванням апеляційним судом Львівської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2014 року в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

26 травня 2015 року рішенням апеляційного суду Львівської області рішення Городоцького районного суду Львівської області від 10 червня 2013 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено в силі.

02 квітня 2015 року ВАТ «Державний ощадний банк України» направив у ДВС заву про відкриття виконавчого провадження, з виконання виконавчого напису, однак 14 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з посиланням на те, що в апеляційному суді Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Банку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цієї постанови з таких підстав.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною 1 статті 11 Закону «Про виконавче провадження» встановлено обовязок державного виконавця вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно з вимогами статтей 19, 21 Закону України «Про виконавче провадження» подав до відповідного органу державної виконавчої служби заяву про примусове виконання рішення та виконавчий напис, строк виконання якого був встановлений до 14.11.2015 року (один рік після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві). Виконавчий документ містить усі реквізити і відповідає вимогам, визначеним статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, чинним законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження і зазначена у оскаржуваній постанові державного виконавця підстава оскарження до суду виконавчого напису нотаріуса, такою не являється.

Враховуючи викладене, оскільки на момент звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження виконавчий напис нотаріуса був чинним, державний виконавець незаконно відмовив у відкритті виконавчого провадження, а тому постанову державного виконавця відділу державної виконавчої слуби Городоцького районного уравління юстиції від 14 квітня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження слід визнати протиправною і скасувати.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду дійшла висовку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобовязання державного виконавця прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 34, виданого 26.01.2010 року нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області, оскільки такі дії вчиняються відповідно до положень статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» і є самостійною виконавчою дією, що в свою чергу є дискреційною функцією державного виконавця, а завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, така позовна вимога та рішення суду є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині, а у задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року в адміністративній справі № 813/2113/15 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої слуби Городоцького районного уравління юстиції від 14 квітня 2015 року (ВП 47208377) про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 15 лютого 2016 року.