Справа № 332/53/16-а
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.02.2016
Справа № 332/53/16-а
Провадження № 2-а/334/105/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді - Нікітенко Н.П., при секретарі Вєтлугіній Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В с т а н о в и в :

06.01.2016р. позивач звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії в якому зазначив, що він перебуває на обліку в УПФ України в Заводському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У звязку з тим, що з 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Заводському районі м.Запоріжжя припинив виплату пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії.

23.12.2015 року позивач отримав відмову, тому просить суд в позові визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії у зв»язку з інвалідністю з 01.06.2015 року та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Заводському районі м.Запоріжжя поновити виплату пенсії, яка була йому обчислена згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2014р. справа передана для розгляду до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, згідно п.6 ч.1, ч.2 ст.22 КАС України у звязку з тим, що ОСОБА_1 працює суддею Заводського районного суду м.Запоріжжя.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без них, позивач в заяві просив позов задовольнити, відповідач в заяві проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.

У звязку із неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя надали суду письмові заперечення, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні, отримуючи пенсію, обчислену згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Оскільки ОСОБА_1 станом на 01.04.2015 року працює на посаді судді Заводського районного суду м.Запоріжжя, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то з 01.04.2015 року позивачу було призупинено виплату пенсії. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (стаття 1, частина перша статті 6,частини перша, друга статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Заводського районного суду м.Запоріжжя, та перебуває на обліку в УПФ України в Заводському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію як інвалід з дитинства ІІІ групи згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача та не оспорюється сторонами.

З 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Заводському районі м.Запоріжжя припинив виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII.

ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії з 01.06.2015р., але отримав відмову листом від 23.12.2015 року.

Не погоджуючись з цим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає дії Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови позивачу поновити виплату пенсії з 01.06.2015 року протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, з огляду на наступне.

До 01.04.2015р. позивач отримував пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Оскільки станом на 01.04.2015 року позивач працював на посаді судді Заводського районного суду м.Запоріжжя, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то з 01.04.2015 року позивачу було призупинено виплату пенсії.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», у зв'язку з чим виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Законів України «Про державну службу» та «Про судоустрій і статус суддів» , пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст.47 ст.54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Отже, з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цієї Конституції, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

Позивач намагався вирішити питання в позасудовому порядку, але відповідач своїм листом № 245/с-8 від 23.12.2015р. відмовив позивачу в поновленні пенсії з 01.06.2015р. з посиланням на ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки він працює на посаді судді Заводського районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 поновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії, яка була обчислена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, яка була обчислена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: Нікітенко Н. П.