Справа № 2-а-9772/11
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9772/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Корха О.І.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за період починаючи з 2008 року по день винесення постанови,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона має статус особи, яка віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії А №055744), має право на відповідні соціальні гарантії та пенсійне забезпечення, згідно діючого законодавства України.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачу повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати за ч. 7 даної статті визначається на момент виплати.

Тому позивачка звернулась з заявою до Корюківського управління праці та соціального захисту населення з проханням здійснити виплати недоотриманих частин зі щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України відповідач зобовязаний діяти лише на підставі, В межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий режим м. Корюківка, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю встановлено ч.1 ст. 19 ЗУ Про правовий режим території , що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема в п.7 зазначено державою гарантується надання громадянам, які проживають у зазначеній зоні , пільг і компенсацій, передбачених ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції, включно законами визначаються основи соціального захисту, а у ст.75 Конституції встановлено , що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада.

Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам.

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення встановлений законом.

Згідно ст.67 Закону Про статус і соціальний захист громадян. Які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиКабінет Міністрів України має право лише підвищувати конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом.

Розміри допомоги, встановлені нормами постанови КМУ від 12.07.2005 р №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине відповідають розмірам щорічної допомоги на оздоровлення, що встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине передбачає умови, розміри та порядок виплат щорічної допомоги інвалідам, тому застосування відповідачем вказаної Постанови безпідставне.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу і при вирішенні питання щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні відносин з виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягають застосуванню норми Конституції та ст.. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Встановлений у 2005 постановою КМУ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№562 від 12.07.2005 р. розмір щорічної допомоги на оздоровлення не відповідає розміру, встановленому законами і не змінювався, незважаючи на постійне збільшення мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України і нормами ст.71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачила - дія положень цього Закону не може призупинитися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Одним із безпосередніх завдань управління праці та соціального захисту населення є призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Тому Корюківське районне управління праці і соціального захисту населення виступає відповідачем у даному спорі.

Керуючись вищевикладеним позивачка просить суд : визнати дії Управління праці та соціального захисту населення неправомірними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення як особі, віднесеній до 1 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 4 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати за виключенням виплаченої допомоги на оздоровлення за всі роки, починаючи з 20087 року по день винесення постанови.

Від відповідача надано до суду письмові заперечення на позов та довідку про розмір виплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за період зазначений в позові.

В засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог 128 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання осіб які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Судом встановлено, що 6 жовтня 2011 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона має статус особи, яка віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( посвідчення серії А №055744), має право на відповідні соціальні гарантії та пенсійне забезпечення, згідно діючого законодавства України.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачу повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати за ч. 7 даної статті визначається на момент виплати.

Позивачка зверталась з заявою до Корюківського управління праці та соціального захисту населення з проханням здійснити виплати недоотриманих частин зі щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України відповідач зобовязаний діяти лише на підставі. В межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до резулятивної частини рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення Закону УкраїниПро державний бюджет на 2007 рік втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу і при вирішенні питання щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні відносин з виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягають застосуванню норми Конституції та ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України і нормами ст.71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачила - дія положень цього Закону не може призупинитися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Разом з подачею позовної заяви позивач не звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах поданого позову, докази таких обставин відсутні.

Враховуючи викладене та відсутність заяви і підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву в частині зобовязання здійснити перерахунок виплату щорічну допомогу на оздоровлення , з 01.01.2008 року по 06.04.2011 року, тобто за період часу з 2008 року по 2010 рік необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду і позивач не просить суд в поновленні їй строку звернення до суду.

Позивач отримала щорічну допомогу на оздоровлення після винесення рішення Коституційного суду № 6-рп від 22.05.2008 року, але вже поза 6 місячного строку звернення до суду, а саме за 2008 рік - 11.09.2008 року в сумі 90 гривень, за 2009 рік - 08.09.2009 року в сумі 90 гривень, за 2010 рік 27.01.2011 року в сумі 90 гривень.

Також позивачу було нараховано за 2011 рік відповідачем однак не виплачено до даного часу щорічну допомогу на оздоровлення. Щорічна допомога на оздоровлення позивачу за 2011 рік була нарахована позивачем 1.06.2011 року, тобто в межах строку звернення до суду, в розмірі який не відповідає до абзацу 2 ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищевикладене позов позивача підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання дій управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови та не проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 4 мінімальних заробітних плат за 2011 рік - неправомірними.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області провести перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за період за 2011 рік відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 4 мінімальних заробітних плат за виключенням вже виплачених сум в вказаний період. Решту позовних вимог позивача слід залишити без розгляду.

Так як позивачка є потерпілою від ЧАЄС і звільняється від сплати державного мита, відповідач також звільнений від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ч.4 ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 5,6, 17-19,71,94,99,104-108, ч.4 ст.128 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача протиправними та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за період починаючи з 2007року по день винесення постанови задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення, ОСОБА_1, як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС, в розмірі не меншому ніж це передбачено ст. 48 ЗУ Про статус і соціальних захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза 2011 рік - неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення ОСОБА_1, як особі, віднесеній до 1 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 4 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, за 2011 рік.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити сторонам до відому.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня оголошення постанови апеляційної скарги до Корюківського районного суду.

Суддя О. І. Корх