Справа № 826/11812/15
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2016 р. м. Київ К/800/51427/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Оріон-Авто» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаджиев» про скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Оріон-Авто» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) «Оріон-Авто» звернулося до суду з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Гаджиев», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило: скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07 квітня 2015 року, в частині визначення переможця та претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802), зупинивши дію вказаного рішення; скасувати наказ першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21 травня 2015 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) та в частині визначення претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2; визнати нечинним дозвіл на обслуговування маршруту «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), виданий на підставі наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21 травня 2015 року; зобов'язати відповідача прийняти рішення про проведення повторного конкурсу з визначення перевізника на автобусному маршруті міжобласного сполучення «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07 квітня 2015 року, в частині визначення переможця та претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при оцінці конкурсних пропозицій перевізника-претендента ТДВ «Оріон-Авто» шляхом застосування бальної системи конкурсним комітетом безпідставно зроблено висновки щодо відсутності у позивача достатньої кількості транспортних засобів для здійснення перевезень по даному маршруту та безпідставно занижено кількість балів при визначенні переможця конкурсу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ТДВ «Оріон-Авто», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07 квітня 2015 року Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті було проведено конкурс з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут), замовником на яких є Укртрансінспекція, де, серед іншого, визначався перевізник на автобусному маршруті міжобласного сполучення, включеному до об'єкту конкурсу № 2 - «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802).

За результатами роботи конкурсного комітету, відповідно до протоколу його засідання за № 39, переможцем конкурсу по об'єкту № 2 визнано ТДВ «Денисівка», яке одержало 29 балів, друге місце посіло ТДВ «Оріон-Авто» з 28 балами, третє та четверте місця отримали ТОВ «Гаджиєв» та ПП ОСОБА_4 з 26,33 та 15 балами відповідно.

ТДВ «Оріон-Авто» визнано таким, що зайняло друге місце, лише за умови підтвердження наявності у претендента достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). У разі не підтвердження інформації щодо наявності достатньої кількості транспортних засобів вирішено визнати ТОВ «Гаджиєв» таким, що зайняло друге місце.

Наказом першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21 травня 2015 року рішення конкурсного комітету введено в дію. При цьому зазначено про відсутність підтверджень наявності у ТДВ «Оріон-Авто» достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів), у зв'язку з чим, ТОВ «Гаджиев» визнано таким, що зайняло друге місце.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач на час проведення конкурсу з перевезення пасажирів по об'єкту конкурсу № 2 - «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802) не мав достатньої кількості транспортних засобів, оскільки наявні у нього транспортні засоби використовувалися за призначеннями на інших маршрутах та на виконання договірних зобов'язань.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України такі висновки судів попередніх інстанцій вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Згідно статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Статтею 45 Закону № 2344-III передбачено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 грудня 2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку об'єкт конкурсу визначається організатором.

Пунктом 10 Порядку визначено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 44 Закону № 2344-III встановлено, що до обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

Відповідно до підпунктів 1, 3, 4 пункту 12 Порядку конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення.

Відповідно до пункту 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до листа Миколаївської обласної державної адміністрації від 23 квітня 2015 року №329-02 для обслуговування ТДВ «Оріон-Авто» міжміських внутрішньообласних автобусних рейсів та приміських автобусних маршрутів, з урахування резервного транспорту, необхідно 109 автобусів.

При цьому, відповідно до наданої позивачем анкети до заяви про участь у конкурсі необхідна кількість автобусів для внутрішньообласних перевезень становить 47 одиниць.

Згідно листа Управління Укртрансінспекції в Миколаївській області від 25 червня 2015 року № 15/3 станом на 04 березня 2015 року ТДВ «Оріон-Авто» мало ліцензійні картки на 148 транспортних засобів, а станом на 07 квітня 2015 року мало ліцензійні картки на 151 транспортний засіб.

Відповідно до виданої управлінням Укртрансінспекції роздруківки з бази даних з переліком транспортних засобів з визначенням дат оформлення ліцензійних карток станом на 04 березня 2015 року ТДВ «Оріон-Авто» мало в своєму розпорядженні 146 ліцензійних карток, а станом на 07 квітня 2015 року, з урахуванням протоколів анулювання ліцензійних карток, ТДВ «Оріон-Авто» мало в своєму розпорядженні 143 ліцензійні картки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що вказані обставини свідчать, що позивачем було надано недостовірну інформацію щодо достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезення.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявний лист Миколаївської обласної державної адміністрації від 10 червня 2015 року № 1293/19-05-7/6-15 у якому зазначено, що для обслуговування ТДВ «Оріон-Авто» міжміських внутрішньообласних автобусних рейсів та приміських автобусних маршрутів, з урахування резервного транспорту, у період з 24 лютого 2015 року до 06 червня 2015 року необхідно 95 автобусів.

Проте вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій належної оцінки вказаному листу Миколаївської обласної державної адміністрації не надали та не з'ясували, у зв'язку з чим пов'язані розбіжності між інформацією, що міститься у вказаному листі та інформацією, зазначеною в листі від 23 квітня 2015 року №329-02.

Щодо доводів позивача про неправомірність зняття 14 балів у зв'язку з вчиненням за участі водія підприємства ДТП колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 46 Порядку переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Перелік показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів міститься в Додатку №4 до Порядку.

Так, пунктом 5 додатку 4 до Порядку передбачено зняття з перевізника-претендента 14 балів за наявність протягом року до дати оголошення конкурсу дорожньо-транспортних пригод з вини водія перевізника, у яких є загиблі.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для зняття з позивача 14 балів згідно пункту 5 додатку 4 до Порядку стало усне повідомлення представника Департаменту ДАІ МВС України під час засідання конкурсного комітету 07 квітня 2015 року про те, що водієм товариства скоєна дорожньо-транспортна пригода, у якій є постраждалі.

При цьому, судами попередніх інстанцій не з'ясовано чи була доведена у встановленому законом порядку вина водія позивача та чи існував обвинувальний вирок суду стосовно нього на момент проведення конкурсу, а відтак чи мав відповідач законні підстави для зняття з ТДВ «Оріон-Авто» балів на підставі пункту 5 додатку 4 до Порядку.

Крім того, згідно частини 2 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Беручи до уваги, що позивачем заявлено, між іншим, позовні вимоги про визнання нечинним дозволу на обслуговування маршруту «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), виданого на підставі наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21 травня 2015 року, і яким ТДВ «Денисівка» надано дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування "Коблеве - Миколаїв - Чернівці" рейс № 801/802 терміном дії з 22 травня 2015 року по 21 травня 2020 року, то у випадку задоволення вказаних позовних вимог судове рішення у цій справі може вплинути на права і обов'язки ТДВ «Денисівка».

Проте, вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій наведених норм процесуального права не врахували та не залучили до участі у справі ТДВ «Денисівка» в якості третьої особи.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, зокрема статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Оріон-Авто» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало