Справа № 826/17905/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо вирішення питання про закриття провадження у справі

09 лютого 2016 року м. Київ№ 826/17905/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шулежка В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до виконувача обов'язків прокурора міста Києва Валендюка Олега Сергійовича про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до виконувача обов'язків прокурора міста Києва Валендюка Олега Сергійовича (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобов'язати відповідача розглянути заяву про надання інформації від 22.07.2015 №67 та письмово повідомити про наявні в прокуратурі міста Києва кримінальні провадження, відкриті за заявами позивача про вчинення злочинів працівниками Генеральної прокуратури України та працівниками прокуратури міста Києва, повідомити дати відкриття кримінальних проваджень, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, дати подання заяв, їх вхідні номери та посади і прізвища осіб, вказаних у заявах позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» відповідачем не розглянуто належним чином заяву позивача та не надано обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідач проти позову заперечував, вважаючи позов позивача безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем надано повну та обґрунтовану відповідь позивачу на його заяву. Крім того, відповідач вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами не належать розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак просив закрити провадження у даній справі.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не прибув.

З урахуванням положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Вивчивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач 22.07.2015 на особистому прийомі подав заяву про надання інформації щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень, яка зареєстрована за №67.

Проте, позивач вважає, що прокуратурою міста Києва не розглянуто належним чином його заяву та не надано обґрунтованої відповіді, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати відповідача всебічно та об'єктивно розглянути його заяву від 22.07.2015 №67.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Водночас, п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Конституція України закріплює право людини і громадянина на судовий захист своїх прав і свобод і гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 1 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України визначений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно зі ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Положеннями ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачено підстави оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Порядок розгляду таких скарг, передбачений ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, скарги на рішення та дії прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, правовідносини, що мають місце під досудового розслідування кримінальної справи, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними, а тому розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Зазначене обумовлює висновок, що у разі оскарження до суду рішення, дії чи бездіяльність прокурорів під час досудового розслідування кримінальної справи такі скарги суди повинні розглядати в порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем подано до прокуратури міста Києва заяву, яка зареєстрована 22.07.2015 №67, згідно якої позивач просив повідомити про наявні у прокуратурі міста Києва кримінальні провадження, відкриті на виконання ухвал Печерського районного суду міста Києва за заявами ОСОБА_1 про вчинені кримінальні правопорушення, дати відкриття кримінальних проваджень, їх попередню правову кваліфікацію, а також просив надати можливість приймати участь у проведенні перевірки за зазначеною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.07.2015 №67, листом від 18.08.2015 №15/1-19739-14 за підписом виконувача обов'язків прокурора міста Києва надано відповідь на зазначені питання, зокрема, зазначено про об'єднання поданих позивачем шестидесяти трьох заяв про вчинення правопорушення в 14 кримінальних проваджень, їх номери проваджень, дати внесення, номери ухвал суду тощо.

Таким чином, суд вважає, що правовідносини з приводу яких подано адміністративний позов є кримінально-правовими, а тому не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, і така справа не повинна вирішуватися в порядку, передбаченому КАС України. Крім того, суд зазначає, що такі правовідносини не можуть бути віднесені до категорії публічно-правових з тих підстав, що їх виникнення не пов'язано з будь-якими рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів владних повноважень в сфері управлінської діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, та роз'яснює позивачеві, що він має право звернутися із позовом до суду у порядку кримінального судочинства.

Керуючись ст.ст.157, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконувача обов'язків прокурора міста Києва Валендюка Олега Сергійовича про зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко