Справа № 823/5399/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року справа № 823/5399/15

м. Черкаси

15 год. 01 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торгова Компанія Інтергал до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

14 грудня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Торгова Компанія Інтергал (далі - позивач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.10.2015 №.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення базується на акті документальної позапланової виїзної перевірки від 30.09.2015 № 226/23-01-22-02/38626927 з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображені в податковому обліку в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року взаємовідносин з ТОВ «Вітімпекс», згідно описово-мотивувальної частини якого фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом не відбувалися. Позивач вважає, що висновки акту побудовані виключно на припущеннях, господарські відносини між підприємствами оформлені відповідними первинними бухгалтерськими документами, відображені у податковій звітності позивача та фактично відбулися. Договірні відносини субєктів господарювання відбувалися у правовому полі, досягнуті угоди на момент проведення перевірки є чинними та не були визнані в законному порядку недійсними чи нікчемними, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення.

Представник державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

З 07.09.2015 по 25.09.2015 уповноваженими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «Інтергал» з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображені в податковому обліку в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року взаємовідносин з ТОВ «Вітімпекс».

За результатами перевірки складений акт від 30.09.2015 № 226/23-01-22-02/38626927, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема:

пп. «а» п. 198.1, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 2396906 грн, за жовтень 2014 року.

На підставі акту перевірки від 30.09.2015 № 226/23-01-22-02/38626927 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 21.10.2015 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 3595359, 00 грн, у тому числі 2396906 грн за основним платежем та 1198453 грн за штрафними санкціями.

При проведенні перевірки відповідачем використані такі документи: договір комерційного посередництва №20/06-2014/АП від 20.06.2014, доповнення №1 до договору комерційного посередництва №20/06-2014/АП від 20.06.2014, додатки до договору комерційного посередництва №20/06-2014/АП від 20.06.2014, акти виконаних робіт, податкові накладні, картка по рах.6312 за період з 01.10.2014 по 31.10.2014 по контрагенту ТОВ «Вітімпекс», платіжні доручення, банківські виписки, вантажно-митні декларації за липень, серпень 2014 року, договір оренди нежитлових приміщень №01/09 від 01.09.2015 з ФОП ОСОБА_3, наказ №1-к на призначення директора, довіреність на ОСОБА_4, контракт №05 від 20.06.2014 укладений з Tefіda Business LLP (GB), контракт №06 від 20.06.2014 укладений з Tefіda Business LLP (GB), контракт №07 від 04.08.2014 укладений з Tefіda Business LLP (GB), контракт №08 від 04.08.2014 укладений з Tefіda Business LLP (GB).

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «Інтергал» зареєстровано як субєкт господарювання - юридичну особу 21.02.2013 (ідентифікаційний код 38626927).

Основним видом діяльності позивача є: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

20.06.2014 між ТОВ «Вітімпекс» (комерційний агент) та ТОВ «Торгова Компанія «Інтергал» (довіритель) укладений договір комерційного посередництва № 20/06-2014/АП (а.с.63-65).

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору комерційний агент зобовязався надавати довірителю у сфері оптової купівлі-продажу (поставки) нафтопродуктів наступні посередницькі (агентські) послуги: сприяти довірителю в укладанні з продавцями нафтопродуктів договорів; сприяти довірителю в укладанні з продавцями товару нафтопродуктів додаткових договорів, угод, актів, протоколів та інших додатків до договорів; проведення переговорів щодо узгодження з продавцями за завданнями довірителя строків поставки кожної конкретної партії товару; проведення переговорів щодо узгодження за завданням довірителя детальних умов щодо номенклатури, кількості, якості, вартості товару, що придбаватиметься; оформлення договорів постачання товару, додаткових угод, актів, протоколів та інших додатків до них; консультування довірителя з приводу окремих умов договору постачання товару, додаткових угод та інших додатків, в т.ч. щодо умов про товар та його особливості, якісні показники, строки та способи постачання (транспортування), порядок розмитнення товару, порядок та умови оплати тощо; консультування довірителя з економічних та організаційних питань укладання договору та постачання товару; ознайомлення довірителя з окремими вимогами та нормами права іноземних держав (держав резидентства продавців товару); надання практичної допомоги про листування та спілкування із представниками продавців (в т.ч. з використанням іноземних мов); організація та повний супровід особистих зустрічей представників довірителя та продавців; організація спілкування довірителя та продавців за допомогою телефонних розмов, відео звязку, листування за допомогою е_mail тощо, проведення на замовлення довірителя детального аналізу рівня цін на товар та його якісних показників; безпосередня участь у переговорах з приводу укладання договору а також з приводу оформлення кожної конкретної поставки товару; укладання (підписання) за дорученням, на користь та від імені довірителя договорів, угод, та інших правочинів; надання інших послуг, що впливають із мети укладання цього договору (а.с.64).

Згідно з п. 2.6. договору № 20/06-2014/АП від 20.06.2014 р. усі договори, додаткові угоди та інші правочини, за винятком випадків, обумовлених цим Договором, що укладаються на виконання цього Договору за участі та сприяння комерційного агента, укладаються безпосередньо між довірителем та продавцем (а.с.64).

Відповідно до п. 3.1. Довіритель на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту надання послуг комерційного посередництва сплачує комерційному агентові винагороду у розмірі, визначеному додатковими угодами до договору комерційного посередництва та остаточно погоджені сторонами у акті надання послуг комерційного посередництва (а.с.64).

До Договору комерційного посередництва №20/06-2014/АП від 20.06.2014 складені Додатки про погодження номенклатури та вартості партії товару.

Зокрема, контрагентами підписані наступні додатки:

1) додаток № 1 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 1 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 09.07.2014 (а.с.69);

2) додаток № 2 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 2 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 13.07.2014 (а.с.70);

3) додаток № 3 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 3 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 13.07.2014 (а.с.71);

4) додаток № 4 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 4 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 15.07.2014 (а.с.72);

5) додаток № 5 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 5 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 18.07.2014 (а.с.73);

6) додаток № 6 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 6 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 18.07.2014 (а.с.74);

7) додаток № 7 до договору комерційного посередництва № №20/06-2014/АП від 20.06.2014 (угода № 7 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 18.07.2014 (а.с.75);

8) додаток № 8 до договору комерційного посередництва № №20/06-2014/АП від 20.06.2014 (угода № 8 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 21.07.2014 (а.с.76);

9) додаток № 9 до договору комерційного посередництва № №20/06-2014/АП від 20.06.2014 (угода № 9 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 23.07.2014 (а.с.77);

10) додаток № 10 до договору комерційного посередництва № №20/06-2014/АП від 20.06.2014 (угода № 9 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 23.07.2014 (а.с.78);

11) додаток № 11 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 11 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 25.07.2014 (а.с.79);

12) додаток № 12 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 12 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 25.07.2014 (а.с.80);

13) додаток № 13 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 13 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 28.07.2014 (а.с.81);

14) додаток № 14 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 14 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 28.07.2014 (а.с.82);

15) додаток № 15 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 15 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 30.07.2014 (а.с.83);

16) додаток № 16 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 16 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 31.07.2014 (а.с.84);

17) додаток № 17 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 17 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 31.07.2014 (а.с.85);

18) додаток № 18 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 18 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 31.07.2014 (а.с.86);

19) додаток № 19 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 19 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 31.07.2014 (а.с.87);

20) додаток № 20 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 20 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.88);

21) додаток № 21 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 21 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.89);

22) додаток № 22 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 22 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.90);

23) додаток № 23 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 23 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.91);

24) додаток № 24 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 24 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.92);

25) додаток № 25 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 25 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.93);

26) Додаток № 26 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 р. (угода № 26 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 04.08.2014 (а.с.94);

27) додаток № 27 до договору комерційного посередництва № 20/06- 20І4/АП від 20.06.2014 (угода № 27 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 05.08.2014 (а.с.95);

28) додаток № 28 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 28 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 05.08.2014 (а.с.96);

29) додаток № 29 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 29 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 05.08.2014 (а.с.97);

30) додаток № 30 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 30 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 05.08.2014 (а.с.98);

31) додаток № 39 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 39 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 11.08.2014 (а.с.99);

32) додаток № 40 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 40 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 11.08.2014 (а.с.100);

33) додаток № 41 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 41 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 11.08.2014 (а.с.101);

34) додаток № 42 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 42 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 11.08.2014 (а.с.102);

35) додаток № 43 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 43 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 11.08.2014 (а.с.103);

36) додаток № 46 до договору комерційного посередництва № 20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (угода № 46 про погодження номенклатури та вартості партії товару) від 12.08.2014 (а.с.104).

У жовтні 2014 року сторонами підписані Акти про надання комерційного посередництва по договору комерційного посередництва №20/06- 2014/АП від 20.06.2014 (а.с.105-140).

Відповідно до даних актів ТОВ «Вітімпекс», виконуючи основний договір на умовах визначених Угодами про погодження номенклатури та вартості партії товару, що є додатками до основного договору, забезпечував постачання TOB «ТК «Інтергал» партій товару. У всіх Актах про надання послуг комерційного посередництва Постачальником зазначено компанію нерезидента - Tefіda Business LLP (GB).

Згідно актів про надання послуг комерційного посередництва, де Tefida Business LLP (GB) постачає паливо, а TOB «Вітімпекс» отримує розрахункову суму комісійної винагороди.

Розрахунки між TOB «ТК «Інтергал» та ТОВ «Вітімпекс» проводились в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками (а.с.142-145).

Заперечуючи проти позову представник відповідача в своїх запереченнях зазначає, що позивачем не надано документів, що свідчать про фактичне виконання постачальником конкретних видів послуг та про результат виконання кожної послуги у вигляді звіту, висновку тощо, що вказує на відсутність реальності здійснення господарської операції з придбання послуг комерційного посередництва, а лише формальне її відображення на підставі формально складених документів.

Крім того, представник відповідача зазначив, що у ТОВ «Вітімпекс» відсутні трудові ресурси, відсутній штат працюючих осіб, а тому неможливе здійснення операцій та надання послуг однією особою. При цьому вищевказані послуги здійснювались без залучення до виконання інших субєктів господарювання.

Наведене, на думку представника відповідача, вказує на те, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Вітімпекс» не могли відбутися.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 зазначив, що якщо національні органи влади за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним із сплатою ПДВ, який нараховується з операції в ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовує заходи відповідальності до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої обов'язки, за дії або бездіяльність постачальника, що перебував поза контролем такого отримувача та відносно якого у останнього не було засобів відстеження та забезпечення виконання зобов'язань, то органи влади виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Таким чином, позивач повністю виконав свої обовязки, а відповідальності за дії або бездіяльність постачальника не несе, оскільки постачальник перебував поза контролем позивача.

Суд зауважує, що згідно п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2. статті 198 цього ж Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 цього ж Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього ж Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього ж Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6. статті 198 цього ж Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього ж Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього ж Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог. Мету та реальність здійснення позивачем господарських операцій, на які платник податку (позивач) посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого ПДВ до податкового кредиту, відповідачем беззаперечними доказами спростовані не були.

Обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів (робіт, послуг), на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту відповідачем не спростовано

Суд вважає необхідним зазначити, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених по ціні придбаних товарів (надання послуг) від контрагента.

Також суд зауважує, що платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентноспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства.

Одними із належних рівнів обачності є рекомендації партнерів або інших осіб.

На підтвердження ділової репутації ТОВ «Вітімпекс» представником позивача надано суду лист Tefіda Business LLP від 20.06.2014 №20/06/14, в якому зазначено, «що для продовження співпраці наших компаній по поставці світлих нафтопродуктів вам необхідно укласти договір з комерційним агентом ТОВ «Вітімпекс» та зазначено, що «у випадку не підписання ТОВ «Торгова компанія «Інтергал» договору про торгівельне посередництво з ТОВ «Вітімпекс», подальша поставка світлих нафтопродуктів може бути повністю зупинена і відстрочена» (а.с.143-144).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі Закон № 996-ХІ) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 3 Закону № 996-ХІ визначає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції відповідно до пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, що містяться у документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення правочинів (коли відомості ґрунтуються на документах), недійсність яких установлена судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону № 996-ХІ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд зауважує, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, цілком відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та підтверджують зв'язок понесених витрат із власною господарською діяльністю позивача.

Доводи та висновки відповідача викладені у акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентом є такими, що ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені відповідними доказами.

Податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним суб'єктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів того, що договір, сторонами якого є позивач та ТОВ «Вітімпекс», укладений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків в передбаченому законодавством обсязі та отримання незаконної податкової вигоди.

До того ж, за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 року, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання, зокрема, тими, які не були постачальниками товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 21.10.2015 №, прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому позовні вимоги ТОВ «Інтергал» є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з урахуванням положень Закону «Про судовий збір» та положень КАС України суд повертає судовий збір, сплачений позивачем, у повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.10.2015 №.

Стягнути з бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код 39497534) судовий збір у розмірі 53930 (пятдесят три тисячі девятсот тридцять) грн 38 коп., сплачений згідно платіжного доручення №8 від 23.12.2015 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгова Компанія Інтергал (ідентифікаційний код 38626927).

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого 2016 року