Справа № 826/28175/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до

Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області

про

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство “Укрнафта” звернулось до суду з позовом до Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.09.2015 № 000697310, № 000698310.

Позов обґрунтовано тим, що позивач здійснював оптову торгівлю підакцизних товарів, отже законодавчо обґрунтованих підстав для оподаткування таких продажів акцизом на роздріб не виникає, що вказує на необґрунтованість висновку, викладеному в акті від 18.08.2015 № 178/21/00135390 та, як наслідок, вказує на протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та клопотав про вирішення справи без його участі.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Ковельською об’єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів ПАТ «Укрнафта» за червень 2015 року, за результатом якої складено акт 18.08.2015 № 178/21/00135390 (далі – акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення ст. 213, ст. 214, пп. 215.3.4 ст. 215, ст. 216 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», що призвело до заниження акцизного податку, який підляже сплаті до бюджету за червень 2015 року в сумі 78 669 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015:

- №000698310, яким позивачу збільшено суму грошового зобов’язання за платежем акцизний податок з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 87 475,5 грн. (за основним платежем 58 317 грн, за штрафним (фінансовими) санкціями 29 158,5 грн.

За результатом адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги без задоволення.

Відповідно до п. 14.1.212 ст. 14 ПК України реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до п. 212.1.11 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно п. 212.3.1 ст. 213 ПК України особи - суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Відповідно до п. 213.1.9 п. 213.1, пп. 214.1.4 п. 214.1 ст.214 ПК України об’єктом оподаткування є операції з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів; базою оподаткування є вартість підакцизних товарів (з ПДВ), що реалізовані суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі.

Датою здійснення такої операції є дата виникнення податкових зобов’язань щодо реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів) (п. 216.9 ст.216 Податкового Кодексу).

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 “Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять”, роздрібна торгівля — це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві й надавання йому торговельних послуг.

Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб'єкта господарювання у сфері роздрібної й оптової торгівлі із надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння й використовування.

Отже, оподаткуванню акцизним товаром підлягають операції з роздрібного продажу підакцизних товарів кінцевим споживачам.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ “Виробничо-торгівельна фірма “Авіас” укладено договір поставки від 01.11.2004 №26-1341в-АЗС на поставку пального через АЗС. Також, позивачем з ТОВ “Виробничо-торгівельна фірма “Авіас” укладено додаткову угоди до вказаного договору, відповідно до яких товар поставляється по паливним карткам та скетч-карткам та договір діє до 31.12.2018.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців одним із видів діяльності ТОВ “Виробничо-торгівельна фірма “Авіас” є роздрібна торгівля пальним.

Факт реалізації пального у перевіряємий період у визначеній позивачем в декларації сумі саме ТОВ “Виробничо-торгівельна фірма “Авіас” підтверджується актами приймання-передачі товару №2 та №3 від 30.06.2015, копії яких долучено до матеріалів справи.

Враховуючи, що позивачем у перевіряє мий період відбулась, серед іншого, реалізація пального для комерційного призначення, що відображено у додатку 6 до декларації акцизного податку за червень 2015 року, отже висновок податкового органу про порушення ст. 213, 214, пп. 215.3.4 ст. 215, ст. 216 ПК України є необґрунтованим.

Щодо доводів податкового органу про порушення позивачем наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» (далі – Порядок), суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 5 Порядку Додаток 6 "Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" заповнюється окремо для кожного місця здійснення реалізації підакцизних товарів із обов'язковим зазначенням відповідного коду за КОАТУУ в такому порядку, зокрема:

1) у графі 2 "Вид товару" вказується назва товару (продукції), який (яку) статтею 215 розділу VI Кодексу віднесено до підакцизних;

2) у графах 3, 4 "Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування" вказується: графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків; графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання; 3) у графі 5 "Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн (гр. 3 - гр. 4)" вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку; 4) у графі 6 "Ставка податку, %" проставляється розмір ставок акцизного податку у відсотках, встановлених підпунктом 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Кодексу; 5) у графі 7 "Сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, грн (гр. 5 х гр. 6)" вказується сума акцизного податку, що визначається шляхом множення графи 5 на графу 6.

Дослідивши копію декларації акцизного податку позивача за червень 2015 року, суд встановив, що така декларація та зокрема, додаток 6, заповнені відповідно до згадуваних норм Порядку, отже доводи податкового органу про порушення позивачем наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» не знайшли підтвердження під час вирішення справи.

Відповідно до п 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями на позивача накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання. Проте, податковим органом не надано жодного доказу на підтвердження того, що податкове зобов’язання з акцизного податку визначено податковим органом повторно, отже суд дійшов висновку, що податковим органом в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішення безпідставно накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

Крім того, податковим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів ПАТ «Укрнафта» за червень 2015 року.

Відповідно до п. 75.1.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Суд погоджується з доводами позивача, що під час проведення камеральної перевірки податковий орган не міг встановити, що позивачем проведено роздрібну реалізацію підакцизних товарів кінцевому споживачу замість реалізації підакцизних товарів для комерційного призначення, оскільки встановлення такого факту потребує дослідження первинних бухгалтерських документів, що неможливо під час проведення камеральної перевірки.

Згідно п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вимогами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 № 000697310, № 000698310 прийняті Ковельською об’єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда