Справа № 711/10232/15-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Черкаської міської ради на постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Черкаської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси із адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив скасувати постанови, винесені за виконавчим провадженням № 48414047 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М., а саме:

- від 30.10.2015р. про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360 грн.;

- від 06.11.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2040 грн.;

- від 06.11.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.;

- від 25.11.2015р., винесену у виконавчому провадженні №49471682, про арешт та оголошення заборони на відчуження майна боржника при виконанні постанов від 30.10.2015р. та 06.11.2015р.

Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 грудня 2015 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02 квітня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено постанову, якою зобов'язано Черкаську міську раду розглянути заяву ОСОБА_3 з наданими ним документами від 25.09.2014р. щодо отримання ним дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу відповідно до вимог чинного законодавства та з врахуванням постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. і ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015р. по справі №823/3140/14 та прийняти відповідне рішення, про яке повідомити ОСОБА_3. Зазначене рішення суду набрало законної сили 14.07.2015р.

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Тимошенко А.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2015р. ВП №48414047 та надано семиденний термін для добровільного виконання рішення суду (а.с.37).

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2015р. ВП №48414047 Черкаська міська рада отримала 13.08.2015р., про що свідчить вхідний реєстраційний номер 10263-01-21 на супровідному листі (а.с.8). Одночасно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження Черкаська міська рада отримала вимогу державного виконавця від 11.08.2015р., за змістом якої боржнику було роз'яснено положення статті 90 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.38).

Листом від 01.09.2015р. позивач повідомив відповідача про неможливість виконання рішення суду без повторного подання стягувачем звернення від 25.09.2014р. з відповідними додатками, по причині його повернення стягувачу на підставі рішення Черкаської міської ради від 05.02.2015 №2-852 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3» (а.с.9). Зазначений лист був отриманий державним виконавцем 04.09.2015р. (а.с.39).

04.09.2015р. ОСОБА_3 подав до Черкаської міської ради відповідну заяву, в якій просив залучити його та дружину ОСОБА_5 на сесію міської ради по розгляду питання щодо виконання постанови Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 квітня 2015 року у справі № 711/1475/15а та витребувати з юридичного відділу копії та надані ним додатки для вирішення питання по суті, а також надати дозвіл на розташування і утримання тимчасового гаражу розміром 3,5х6м (площа 0,0021га) для його автомобіля поблизу місця фактичного проживання АДРЕСА_1 (а.с.10).

09.09.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. за невиконання боржником рішення суду без поважних причин. (а.с.41). Того ж дня, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було складено вимогу про обов'язкове виконання Черкаською міською радою постанови Придніпровського районного суду м. Черкасии від 02 квітня 2015 року та розяснено наслідки невиконання рішення суду без поважних причин, наведені у статті 90 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.42).

Листом від 21.09.2015р., що надійшов на адресу відповідача 23.09.2015р., виконавчий орган Черкаської міської ради повідомив старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступа Д.М. про неможливість виконання постанови про накладення штрафу через відсутність у виконавчому комітеті Черкаської міської ради жодних банківських рахунків у банківських установах, оскільки право комунальної власності на все рухоме та нерухоме майно належить територіальній громаді м. Черкаси (а.с.43).

Листом від 24.09.2015р. за вих. №11493-01-21 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступа Д.М. повідомлено про причини невиконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року по причині ненадання стягувачем до його заяви від 04.09.2015р. графічних матеріалів та довідки державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) (а.с.44-46).

30.09.2015р. начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області було надіслано запит за вих.№3203/2.1-28/ДВ/4 до Черкаської міської ради з вимогою повідомити дату наступного скликання сесії Черкаської міської ради та надати інформацію щодо внесення до переліку питань, призначених на розгляд сесії, питання про виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року (а.с.47).

Зазначений запит був отриманий відповідачем 02.10.2015р., а відповідь на нього надана листом від 02.11.2015р. за вих.№12459-01-21. В цьому ж листі державного виконавця повідомлено про закінчення підготовки проекту рішення міської ради на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року. Абзацом шостим зазначеного листа державному виконавцеві було повідомлено про неможливість визначення дати засідання Черкаської міської ради із земельних питань через переобрання її складу.

30.10.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було винесено постанову про накладення на Черкаську міську раду штрафу у подвійному розмірі 1360 грн. (а.с.49). Того ж дня, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було внесено подання до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за умисне невиконання рішення суду у визначений законом строк (а.с.52-54).

06.11.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. були винесені постанови про стягнення з Черкаської міської ради виконавчого збору у розмірі 2040 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн. (а.с.50, 51). Того ж дня, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було винесено постанову про закриття виконавчого провадження №48414047 на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.57).

В подальшому, постанови про стягнення штрафів, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій були виділені в окремі виконавчі провадження та постановою від 25.11.2015р. об'єднані у зведене виконавче провадження №49471682 (а.с.81).

На виконання зведеного виконавчого провадження №49471682, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було винесено постанову від 25.11.2015р., якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Черкаській міській раді, у межах суми звернення стягнення 4180 грн. та забороено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.83).

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (з наступними змінами і доповненнями, далі - Закон № 606-XIV) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 27 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першоі статті 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 28 Закону № 606-XIV, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Отже, стягнення виконавчого збору є саме тим заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.

Згідно із пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону № 606-XIV.

Згідно з пунктом 3.7 зазначеної Інструкції, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону № 606-XIV. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Таким чином, з аналізу норм чинного законодавства випливає, що стягнення витрат виконавчого провадження має акцесорний характер, який обумовлений фактом початку примусового виконання виконавчого документа. При цьому, в силу вказаних вище положень Закону № 606-XIV, початок примусового виконання рішення обумовлюється не вчиненням якоїсь дії, а фактом спливу строку на добровільне виконання та відсутності у органів державної виконавчої служби документального підтвердження повного виконання рішення.

Що ж стосується процесуальних дій по накладенню арешту та оголошенню заборони на відчуження майна боржника, колегія суддів зважає на таке.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника врегульовано главою 4 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За правилами статті 57 Закону № 606-XIV, арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (частина п'ята статті 57 Закону № 606-XIV).

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього державний виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна (частина дев'ята статті 57 Закону № 606-XIV в редакції Закону України від 02.10.2012 р. N 5405-VI).

Як було зазначено вище, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про зобов'язання розглянути заяву (звернення) ОСОБА_3 з наданим ним документами (матеріалами) від 25.09.2014р. щодо отримання дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.15р. по справі № 823/3140/14 та прийняти відповідне рішення, про яке повідомити ОСОБА_3

На виконання зазначеного рішення суду старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2015 (ВП № 48414047), яка надійшла до Черкаської міської ради 13.08.2015р.

Строк для добровільного виконання судового рішення боржнику було встановлено до 25.09.2014р.

Листом від 01.09.2015 №10263-01-21 Черкаська міська рада повідомила відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби та стягувача про неможливість виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року у справі № 2-а/711/19/15 по причині відсутності заяви ОСОБА_3 щодо отримання дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу.

Так, відповідна заява про отримання дозволу на розташування та утримання тимчасового гаражу, що була датована 25 вересня 2014 року, надійшла на адресу Черкаської міської ради 04.09.2015р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Проте за відсутності графічних матеріалів та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), відповідач фактично був позбавлений можливості виконати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року у строк, визначений в постанові старшого державного виконавцця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Графічними матеріалами, що складають основну частину технічної документації із землеустрою, є схеми-розташування, викопіювання, кадастрові плани, зведені плани, карти тощо.

Крім того, зі змісту листа від 02.11.2015 №12459-01-21 вбачається, що Департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради на адресу відповідача подавався проект рішення Черкаської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3» для включення його до порядку денного сесії Черкаської міської ради.

Проте, у зв'язку з проведенням чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3 не могло бути розглянуто на сесії Черкаської міської ради по причині формування її нового складу.

Саме з цих підстав Департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради згідно Тимчасового регламенту Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2014р. № 2-1, було підготовлено новий лист-погодження та повторно подано проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Г. Дніпра біля АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3» до відділу Черкаської міської ради.

Вказані вище обставини, на думку колегії суддів, свідчать про поважність причин несвоєчасного виконання Черкаською міською радою постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2015 року у справі № 2-а/711/19/15.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про незаконність постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступа Д.М. від 30.10.2015р. ВП 48414047 про накладення штрафу; від 06.11.2015р. ВП 48414047 про стягнення з боржника виконавчого збору; від 25.11.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (у виконавчому провадженні №49471682).

Що стосується винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 06 листопада 2015 року ВП 48414047, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 41 Закону № 606-XIV передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Відповідно до п. 4.15.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), витратами, пов'язаними з проведенням виконавчих дій, є витрати на організацію і проведення виконавчих дій.

До витрат на проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені на: перевезення, зберігання й реалізацію майна боржника; оплату праці експертів, перекладачів та інших осіб, залучених у встановленому порядку до провадження виконавчих дій; поштовий переказ стягувачеві стягнутих аліментних сум; розшук боржника, його майна або розшук дитини; оголошення в засобах масової інформації; інші необхідні витрати для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

До інших витрат на організацію виконавчих дій належать витрати на виплату винагороди державним виконавцям відповідно до статті 47 Закону № 606-XIV; придбання службових житлових приміщень; придбання службових приміщень; страхування державних виконавців; забезпечення державних виконавців форменим одягом; матеріально-технічне забезпечення діяльності служби, у тому числі: придбання канцелярських та господарських товарів; підписка або передплата періодичних, довідкових та інформаційних видань; придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю; витрати транспортних послуг, утримання транспортних засобів та оренда транспортних засобів, у тому числі грошова компенсація за використання державними виконавцями власного автотранспорту; оренда приміщень; ремонт та обслуговування оргтехніки; поштові витрати та витрати на послуги зв'язку, модему, Інтернету; витрати на установку телефонів, модемного зв'язку та охоронної сигналізації; витрати на охорону та охоронну сигналізацію; поліграфічні витрати; витрати на проведення семінарів; витрати на відрядження та проїзд державних виконавців, у тому числі на придбання проїзних документів; витрати на оплату комунальних послуг та енергоносіїв; придбання основних засобів та програм; витрати на Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень; поточний та капітальний ремонт приміщень; витрати на привід боржників до органів державної виконавчої служби, у тому числі інші витрати в разі застосування державним виконавцем приводу боржників через органи Міністерства внутрішніх справ України; інші витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно п. 4.15.2. вказаної вище Інструкції, про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів.

Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний винести постанову, яка разом з актом про витрати на проведення виконавчих дій затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

В даному випадку згідно змісту постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06 листопада 2015 року у виконавчому провадженні № 48414047 зазначено про понесення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 100 грн. згідно з переліком, у зв'язку з чим суд дійшов вірного висновку про правомірність та обґрунтованість винесення відповідачем спірної постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З аналізу вказаної норми вбачається, що якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім для захисту його прав та інтересів, суд зобов'язаний вийти за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є скасування оскаржуваних позивачем постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступом Д.М., а саме:

- від 30.10.2015р. про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360 грн.;

- від 06.11.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2040 грн.;

- від 06.11.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.;

від 25.11.2015р. (виконавче провадження №49471682) про арешт та оголошення заборони на відчуження майна боржника при виконанні постанов від 30.10.2015р. та 06.11.2015р.

Відповідно до пупкнту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, скасування рішення суб'єкта владних повноважень є наслідком саме визнання його протиправним, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів позивача за межі позовних вимог шляхом визнання оскаржуваних позивачем постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області протиправними і їх скасування.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в особі старшого державного виконавця Недоступа Д.М. в частині винесення ним постанов про накладення на Черкаську міську раду штрафу у подвійному розмірі 1360 грн. за невиконання судового рішення без поважних причин (від 30.10.2015р. ВП № 48414047); про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2040 грн. (від 06.11.2015р. ВП № 48414047); про застосування арешту і оголошення заборони на відчуження майна боржника при виконанні постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Недоступа Д.М. від 30.10.2015р. та 06.11.2015р. (від 25.11.2015р. - ВП №49471682), оскільки позивач в межах своїх повноважень вжив усіх заходів та вчинив усі дії відповідно до Закону № 606-XIV, а також норм Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють земельні правовідносини, якими не передбачено іншого порядку надання земельних ділянок комунальної власності у власність фізичних осіб, ніж після попереднього виготовлення та затвердження органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 грудня 2015 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Черкаської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця, слід задовольнити частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради на постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 грудня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від 09 грудня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Черкаської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Недоступа Д.М. від 30.10.2015р. ВП №48414047 про накладення штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Недоступа Д.М. від 06.11.2015р. ВП №48414047 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Недоступа Д.М. від 25.11.2015р. ВП №49471682 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.