Справа № 2-а-9021/11
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-9021/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок пенсії, -

встановив:

25.07.2011 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідача провести з 22 січня 2011 р. перерахунок пенсії відповідно до ст. 40, ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік та доплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат; зобов»язати відповідача провести негайно починаючи з 22 січня 2011 року перерахунок додаткової пенсії та здійснити її виплати відповідно до проведення перерахунків, а саме - додаткової пенсії - виходячи з розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з врахування вже проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Після призначення пенсії продовжує працювати та має більш ніж 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії. Однак відповідач нараховує пенсію всупереч тому, що належить при застосуванні порядку розрахунку, виписаного у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та посилається на те, що при перерахунку пенсії керується спільним листом Мінпраці та соціальної політики і Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р. № 2010/18-09/039 № 4096/02-01, який визначив порядок застосування статтей 40, 42 (частина 4) ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Вказує, що перерахунок пенсії було проведено із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, а не за показником за 2010 рік - за календарний рік, що передує перерахунку пенсії як це передбачено ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того, вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до 4 зони підвищеного радіологічного контролю і їй як особі, віднесеній до категорії 4, відповідно до ч. З ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надається право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 15 % відсотків мінімальної пенсії за віком, але відповідачем фактично нараховується в розмірі 5 %. Відповідач не перераховує пенсію та не виплачує недоплачені суми, передбачені ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом.

До правовідносин, що виникли між сторонами доцільно застосувати скорочене провадження.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ надав заперечення, позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ у Броварському районі, після призначення пенсії продовжувала працювати .

Із заперечень відповідача вбачається, що за заявою позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2009 року.

Доказів про те, що позивач зверталась із заявою до відповідача з приводу перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 40,42 ЗУ «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» позивачем до матеріалів справи не надано.

Спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії працюючим пенсіонерам регулюються ст.ст. 40,42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 4 статті 42 вказаного Закону (у редакції від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ) визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(в редакції Закону станом на 31.12.2007 р.) для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р., та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 р.

З вказаного випливає, що працюючий пенсіонер може скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалась під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Згідно із Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини четвертої статті 42 зупинено на 2007 рік.

Підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35 та підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35 розділу П Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2008 року, абзац 4 ч. 2 ст. 40 та ст. 42 Закону № 1058-ІУ були викладені в новій редакції, відповідно до якої з 1 січня 2008 року змінено показник середньої заробітної плати (доходу) - однієї із складових формули заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та встановлено, що цим показником має бути середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 35 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими з 01 січня 2008 року вносились вказані вище зміни до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 10-рп/2008 у п. 5.4 дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

З метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою встановлено порядок порахунку пенсій особам, які продовжили працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-ІУ, у редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Підпунктом 3 пункту 11 цієї постанови визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної

плати за период страхового стажу. зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховане особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацем 3 частини 1 статті 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою відтворена редакція частини 4 статті 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції ЗУ від 28 грудня 2007 року № 107- УІ, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28 травня 2008 року діють два нормативно-правові акти (Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та постанова Кабінету Міністрів України), які регулюють спірні правовідносини. При цьому, умови перерахунку пенсії , визначені в наведеному підпункті постанови Кабінету Міністрів України не відповідають умовам, викладеним в частині 1 статті 40, частині 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність у позивача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує року звернення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками дтя прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Щодо вимог про зобов»язання відповідачів провести перерахунок додаткової пенсії із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. З ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», хочу зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно із постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 23 липня 1991 року № 106 відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю та перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ.

За змістом ч. З ст. 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Підпунктами 9, 13 пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, текст ст. 51 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що громадянам, які працюють на територіях

радиоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом' Міністрів України. а особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за

шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивач як працюючий пенсіонер має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка їй повинна виплачуватись в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує позивачу додаткову пенсію у розмірі, встановленому постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної' влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, вважаю, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягають ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Із змісту ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

У ч. З ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується і розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу додаткову пенсію, передбачену ст. 51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Відповідно до ч.І та 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач звернулась до суду з позовом 25.07.2011 року, тому, перерахунку підлягає пенсія з 25.01.2011 р., а не з 22 січня 2011 р., як того просить позивач.

Беручи до уваги вишевикладене, суд зобов»язує відповідача здійснити з 25.07.2011 року здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії позивача за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 19, 22, 46, 52, 62, 152 Конституції України, ст. ст. 23, 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за /°1058-15 від 09.07.2003 року, Постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10рп /2008, ст. ст. 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофист. ст. 8-11, 71, 86, 158-163,183-2, 256 КАС України, суд -

постановив:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Броварському районі Київської області провести з 25 січня 2011 року перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю відповідно до ч.З ст. 51, ч.З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та доплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О.Шинкар