Справа № 415/7391/15-а
Суддя: Бойко С. Л.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№415/7391/15-а
Провадження №2-а/415/12/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.02.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого - Бойко С.Л.,

при секретарі: Власенко О.М., Нестеренко С.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача начальник юридичного відділу УПФУ в м. Лисичанську ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лисичанську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Лисичанську про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебуває на обліку в УПФУ м. Лисичанська з 18.01. 2015 року та отримує пенсію на пільгових умовах за Спиком № 1 за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 14.05.2015 року йому було зроблено перерахунок пенсії у звязку із звільненням, починаючи з 23.04.2015 року. 30.10.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». З листа ПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 03.11.2015 року позивач дізнався, що йому відмовили призначити пенсію відповідно до ст. 8 «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки він не має стажу роботи шахтарем за списком № 1 тривалістю 15 років, через те, що за період з 01.11.2010 року по 31.12.2010 року включно підприємство ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» своєчасно не перерахувало до УПФУ в м. Лисичанськ обовязкові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за застраховану особу ОСОБА_3, і даний час роботи не зарахований в стаховий стаж. Позивач вважає, що відмова в перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» вчинено неправомірно та з порушенням чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові.

Представник відповідача начальник юридичного відділу УПФУ в м. Лисичанську ОСОБА_2 позов не визнала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в запереченні, а саме, що позивачу призначено на підставі особистої його заяви від 21.01.2015 р. з 18.01.2015 р. пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Розрахунок пенсії проведено за нормами статті 27 Закону виходячи із коефіцієнту страхового стажу і заробітку. Загальний страховий стаж враховано відповідно до статті 24 Закону по 30.06.2014 р., який складає: 22 років, 00 місяців, 23 днів та за списком № 1 „шахтарі: 14 років, 00 місяців, 11 днів (в тому числі навчання, яке зараховано у пільговий стаж: 03 років, 03 місяців, 27 днів). Коефіцієнт страхового стажу обчислено за нормами статті 25 Закону з урахуванням підвищеної оцінки одного року страхового стажу на 1,35 %, що складає 0,43200. Заробіток обчислено за нормами статті 40 Закону за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 р. по 31.10.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 30.06.2014 р. (160 міс.). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати дорівнює 2,02048. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередній календарний рік, що передує року звернення (2014 рік) за призначенням пенсії, складає 5981,87 грн. (2960,62 х 2,02048). 14.05.2015 р. позивачу було зроблено звільнення з 23.04.2015 року. 02.12.2015 р. позивачу зроблено допризначення пенсії після чого загальний стаж роботи склав: 22 роки, 06 місяців, 23 днів та роботи за списком № 1: 14 років, 06 місяців, 11 днів. Загальний стаж враховано по 31.12.2014 року (тобто на момент звернення за призначенням пенсії 18.01.2015 р.). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням підвищеної оцінки одного року страхового стажу на 1,35 % складає 0,45225. Заробітна плата для обчислення пенсії склала 6196,04 гривень. Розмір пенсії, позивача, після допризначначення склав 2802,16 гривень: коефіцієнт стажу (402 місяців) - 0,33500; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,45225; заробіток для обчислення пенсії - 6196,04 грн. Розмір пенсії за віком - 2802,16 грн.(6196,04 х 0,45225). Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, ОСОБА_3 не має права на отримання мінімальної шахтарської пенсії, так як у нього за списком № 1 страховий стаж складає всього 14 років, 06 місяців, 11 днів. За даними персоніфікованого обліку на сьогодні внески ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" сплачені по 31.10.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 30.04.2015 року. Відповідно до статті 14 Закону як роботодавець ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" є страхувальником, який є платником страхових внесків. Тому позивач, за нормами Закону не є платником страхових внесків, і, відповідно, сплатити їх не може. Позивач стверджує, що ВП «Шахта Привільнянська» відраховувала внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за листопад та грудень місяць 2010 року, але ці суми страхових внесків не зарахувались за цей період. Тому, як згідно п. 8.1. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженої Постанова правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій. Та згідно п. 10.11 вищезазначеної Інструкції у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. Вважає, що для задоволення позову відсутні законні підстави.

Представник відповідача ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши представника позивача, ОСОБА_1, представника відповідача начальник юридичного відділу УПФУ в м. Лисичанську ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

На підставі викладеного суд вважає, що дана адміністративна справа підсудна ОСОБА_4 місцевому адміністративному суду.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ м. Лисичанська з 18 січня 2015 року, що підтверджується листом на адресу позивача № 233/Ч-7 від 16.11.2015р.

14 травня 2015 року позивачу зроблено перерахунок пенсії у звязку із звільненням, починаючи з 23.04.2015 року.

30 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за № 1788 -XII (зі змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином позивач надав відповідачу усі необхідні документи згідно діючого законодавства для підтвердження права на пенсію.

Згідно листа №250/Ч-7 від 03.11.2015 р. УПФ України в м.Лисичанську Луганської області вбачається, що позивачу в перерахунку пенсії на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відмовлено, оскільки не був врахований стаж за Списком №1 за період з 01.11.2010 року по 31.12.2010 року включно, внаслідок існування заборгованості ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» перед УПФ України в м. Лисичанську Луганської області зі сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 14 Закону як роботодавець ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" є страхувальником, який є платником страхових внесків. Тому позивач, за нормами Закону не є платником страхових внесків, і, відповідно, сплатити їх не може.

Крім того, ВП «Шахта Привільнянська» відраховувала внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за листопад та грудень місяць 2010 року, що підтверджується платіжнми дорученнями №1579 від 26.11.2010р., №231/02 від 25.11.2010р., №1676 від 28.12.2010р., №250/02 від 28.12.2010р., №68 від 28.01.2011р., №2/02 від 27.01.2011р., але ці суми страхових внесків не зарахувались за цей період.

Відповідно до акту на предмет звірки взаємних розрахунків між ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» та УПФ України в м. Лисичанську Луганської області станом на 01.01.2016 р., платіжних доручень, внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" сплачені по 31.10.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 30.04.2015 року в повному обсязі.

Так, відповідно до розрахункових листів за листопад 2010 р. та грудень 2010 р., платіжних доручень, страхувальник ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" по застрахованій особі ОСОБА_3 здійснював сплату страхових внесків по 31.10.2010 р., з листопада 2010 року по грудень 2010 року включно та з 01.01.2011 р. по 30.04.15 р.

За даними персоніфікованого обліку на сьогодні внески ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля" сплачені по 31.10.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 30.04.2015 року.

Посилання представника відповідача УПФ України в м.Лисичанську на те, що підприємством, на якому працював позивач несвоєчасно сплачувалися страхові внески, а позивач не є відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» платником таких внесків, є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків підприємством, на якому він працював, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позивачу необхідно зарахувати до пільгового стажу період з 01.11.2010 року по 31.12.2010 року включно на ВП "Шахта Привільнянська" ВАТ "Лисичанськвугілля", оскільки вищевказаним підприємством були сплачені страхові внески у відповідності з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» регулюються відносини, що виникають між суб»єктами системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Відмова відповідача УПФ України в м. Лисичанську Луганської області у перерахунку пенсії позивачу з вищезазначених обставин також суперечить положенням ст. 46 Конституції України, у якій закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, а тому є необґрунтованою і неправомірною.

Враховуючи те, що суд може лише визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними та покласти обовязок на відповідача провести перерахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік, і не є уповноваженим органом проводити розрахунок суми заборгованості, тому суд вважає за можливе зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Лисичанськ Луганської області здійснити перерахунок пенсії відповідно до поданої заяви про перерахунок пенсії та донарахувати та сплатити недоплачену пенсію починаючи з 01.05.2015р.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову здійснити позивачу перерахок пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Керуючись Конституцією України, ст.ст. ст.ст.2-15, 11, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в м. Лисичанськ , ДП «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привольнянська» про визнання бездіяльності противоправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в м. Лисичанськ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 згідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три прожиткових мінімумів встановленого для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2015р., та виплатити недоотримані суми починаючи з 01.05.2015р.

Стягнути з Управління пенсійного Фонду України в м. Лисичанськ судовий збір у розмірі 551.20грн. за такими реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ЄДРПОУ отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу Лисичанський міський суд Луганської області, .

Постанова складена у повному обсязі 08.02.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького окружного апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не буде подана. Якщо апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя: С.Л. Бойко