Справа № 815/236/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/236/15

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення сум переплати пенсійних виплат,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року УПФУ у Київському районі м.Одеси звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення пенсійних переплат в сумі 2220,01 грн., посилаючись на те, що відповідач не мала права на отримання відповідних пенсійних виплат, оскільки вона являється працевлаштованою в Одеському національному медичному університеті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2015р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом УПФУ у Київському районі м.Одеси на підставі п.1 ч.1 ст.190 КАС України.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що предметом даного спору є правовідносини по відшкодуванню шкоди, завданої Пенсійному фонду через надмірно сплачену пенсію, у звязку з порушенням відповідачем вимог ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому такий позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, УПФУ у Київському районі м.Одеси подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 15.01.2015р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильних дій суду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в даному випадку вимога Управління про стягнення коштів є вимогою вирішити публічно-правовий спір, оскільки передбачене законом стягнення у судовому порядку зайво виплачених коштів є повноваженням Управління, як субєкта владних повноважень.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є стягнення сум зайво виплаченої пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2220,01 грн.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний Фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З урахуванням завдань, функцій, прав та обовязків територіальних органів Пенсійного Фонду України, яким є позивач по справі, визначених Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ №8-2 від 30.04.2002р., в редакції постанови від 25.02.2008р. №5-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.05.2002р. №442/6730, з урахуванням ст.ст. 58-60, 103, 104 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України №384/2011 від 06.04.2011р., апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з цим позовом, позивач діє, як субєкт владних повноважень, виконуючи свою функцію з перевірки достовірності відомостей поданих для призначення (перерахунку) пенсійних виплат, з нагляду за ефективним та цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

При цьому, законом передбачено повернення зайво сплачених коштів в судовому порядку, внаслідок чого звернення позивача до суду з вимогами про стягнення коштів, відповідає приписам п.5 ч.4 ст.50 КАС України, відповідно до якої громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень у випадках встановлених законом.

Адміністративне судочинство здійснюється у сфері публічних правовідносин. Критерій розмежування публічних і приватних відносин законом чітко не визначений. Традиційно публічними вважають відносини, в яких реалізуються публічні інтереси, тобто інтереси суспільства в цілому, які представляє держава та її органи.

Таким чином, публічні правовідносини - це відносини, що складаються у зв'язку з реалізацією владних повноважень, а тому обов'язковим учасником цих правовідносин є суб'єкт владних повноважень.

Окрім суб'єктного складу, ознакою публічних правовідносин є їх зміст - здійснення владних управлінських функцій. Іншими словами, в цих правовідносинах реалізуються повноваження державних органів та посадових осіб. Тому публічними є правовідносини не просто за участю суб'єкта владних повноважень, а саме при здійсненні ними владних управлінських функцій.

За таких обставин, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Оскільки передбачене законом стягнення у судовому порядку зайво виплачених коштів є повноваженням субєкта владних повноважень (УПФУ в Київському районі м. Одеси) для досягнення певної мети та відповідно до завдань, визначених законом, (нагляд за ефективним та цільовим використанням коштів Пенсійного фонду), апеляційний суд дійшов висновку, що територіальний орган пенсійного фонду з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, звернувся до суду з вимогою про стягнення зайво виплачених відповідачу коштів, яка має розглядатись саме за правилами адміністративного судочинства.

Стягнення переплати пенсії є саме формою реалізації пенсійним органом владних управлінських функцій у сфері соціального захисту. Наявність же у таких випадках шкоди, завданої діями пенсіонера або страхувальника, не змінює змісту правовідносин, які є публічними. Позивач приймає в них участь як субєкт владних повноважень, а не як субєкт приватного права.

В цьому випадку вимога органу владних повноважень про стягнення коштів і є вимогою вирішити публічно-правовий спір, на відміну, коли вимогу про відшкодування шкоди заявляє фізична або юридична особа, та коли така шкода заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин

При цьому, апеляційний суд зазначає, що колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України 10 червня 2009 року у справі №6-4522св08 при здійсненні касаційного провадження, постановлена ухвала, в якій Верховний Суд України, скасував судові рішення, прийняті в порядку цивільного судочинства, та закрив провадження у справі за позовом прокурора в інтересах органу Пенсійного фонду України до фізичної особи про стягнення сум зайво виплаченої пенсії. Верховний Суд України зазначив, що ця категорія справ має розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги заявлені субєктом владних повноважень, пославшись, при цьому, на п.1 ч.1 ст.3 КАС України.

Таким чином, встановивши, що по цій справі вимога пенсійного органу про стягнення зайво сплачених пенсійних виплат, і є вимогою про вирішення публічно-правового спору, апеляційний суд дійшов висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне вирішення питання щодо відмови у відкритті провадження у справі, у звязку з чим, відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 197, п.3 ч.1 ст.199, 204, 206, 211, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року скасувати.

Позов Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення сум переплати пенсійних виплат направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

ОСОБА_2