Справа № 2-а-518/10
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-518/10.
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕМ У К Р А ї Н И

11. листопада 2010 року

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1 і... розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплатити частину недоотриманої пенсії. -

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2010 року позивач звернувсь до суду з даним позовом посилаючись на, що він є інвалідом II групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того ст.50 Закону України від 28 лютої о 199 і року 22 7Уо-Хі.і .діро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.» (далі-Закон-796-ХІ1) йому повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст. 54 згаданого Закону державна пенсія позивача не повинна бути нижче 8 мінімальних пенсії за віком. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що пси прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року статті Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю було обмежено. Проте, ріпи:дням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 та 10-рп/2008 від 22.05.?00ар. положення, що призупиняли дію статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року Ке 796 X А було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним - та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач був зобовязаний здійснювати виплату належну йому щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій з о віком за 2006-2010 роки. Керуючись рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22.05.2008р. та чинним законодавством України, позивачем в вересні 2010 року направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснення перерахунку та виплати належної йому, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та державної пенсії за останні чотири по,о:, тобто з 2006 року і по теперішній час; Попри те, що Конституція У країни, як закон прядки дії, має вищу юридичну силу, а рішення Конституційного Суду обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач як орган владних повноважень, відмовив позивачу в гарантованому КонституцієюУкраїни та ст.ст.50, 54, 67 Закону України від 28 лютого 1991 р. №796-ХИ праві. Вважає, що відмова відповідача є незаконною, оскільки відповідно до статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року N796- XII соціальні гарантії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами. Розмір щомісячно додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до частини 1 статті 50 Закону України від 28 лютого 1991 року Ж796-Х11 складає 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії відповідно до часі ніш 4 статті 54 згаданого Закону складає не нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється . в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які витратили працездатність складає: з 1 січня - 380 гри., з і квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411. грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий

мінімум для осіб, які витратили працездатність складає: з 1 січня 470 грн., з і квітня 481

грн., з 1 липня - 482 грн., 1 жовтня - 498 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які витратили працездатність складає: з 1 листопада 573 грн..

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 695 грн.. з 1 квітня: -706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 гра.

Тому позивач просить суд зобовязати відповідача надати визнати бездіяльність відповідача щодо не виплати йому щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну, здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком - протиправною. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державної пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-Х1Г «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату за період з 2006 року по час розгляду справи в суді. Також позивач просив суд зобов»язати відповідача в і подальшому нараховувати га виплачувати пенсію позивачу відповідно до збільшення прожиткового мінімуму. Також позивач просив суд поновити строк звернення до суду.

Позивач в судове засідання 10.11.2010 року не з»явився, в позові свої вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні подав письмове заперечення: на позов та пояснив, що він заперечує в задоволенні позову позивача, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо невиконанні рішень Конституційного суду, через не направлення заяви про збільшення фінансування і не виплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком,_ і державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та зобов'язання відповідача управління Пенсійного Фонду України в Корюківському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державної пенсії у відповідності до норм ч.1ст. 50, ч,4 ст. 54, ч.1 та ч.3 от.67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі відповідно 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, та в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і забезпечити її виплату з 2006 року по час розі ляду справи в суді та стягнути з відповідача недоотриману щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державну пенсію у відповідності до норм ч.1і ст. 50. ч.4 ст. 54, ч.1 та ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та не нижче З мінімальних пенсій за віком і забезпечити їх виплату з 2006 року по час винесення рішення суду. Позивач також просив суд зобов»язати відповідача в і подальшому нараховувати та виплачувати пенсію позивачу відповідно до збільшення прожиткового мінімуму, стягнути з відповідача на його користь витрати на юридичну допомогу згідно квитанцій. Просить суд поновити йому строк звернення до суду, за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з моменту порушених його прав і по 28.04.2010 року.

Також судом встановлено, що позивач є інвалідом II групи, що встановлена внаслідок захворювання, яке повязане з впливом на ЧАЄС, та віднесений до першої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до розпоряджень відповідача позивач з 2006 року і по даний час перебуває на пенсії по інвалідності га о гой му вав з вказаному періоді державну пенсію та додаткову пенсію як інвалід II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

з

Вище зазначені обставини справи не є спірними. Спірним у справі є питання правомірності нарахування та виплати позивачу протягом 2006-2010 років розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яку позивач отримує відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини другої етапі 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення., ви з ти єні Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ (надалі спеціальний закон), оскільки відповідне, до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і. здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад приорітету законів над підзаконними актами при вирішенні і цього спору суд приходять до висновку що при розрахунку державної та додаткової пенсії позивачу, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлений в закота про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже на думку суду, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності і законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної та додаткової пенсії позивачу застосуванню підлягають її от. 50. ч.4 ст. 54. ст.67 Закону України №796. а не Постанови КМУ. які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-У1 не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавств;» встановлено іншого, крім передбаченого частиною і цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Керуючись вищезгаданим рішенням Конституційного суду України та чинним законодавством України, позивачем було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити перерахунок належної йому як інваліду II групи, додаткова пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі та відсотків мінімальної пенсії за віком, а відповідно до ст.54 згаданого Закону державна пенсія позивача не повинна бути нижче 8 мінімальних пенсій за віком за 2006 - 2010 роки, та забезпечити її виплату. Однак відповідач відмовив позивачу у йото гарантованому Конституцією України та ст.6 Закону праві, з врахуванням даної обставини слід вважали, що позивач дізнавсь про порушення його прав з вказаного листа 01 жовтня 2010 року. Позивачу необхідно поновити встановлений строк звернення до суду за захистом порушених піл о законних прав, свобод та інтересів, як пропущений з поважних причин.

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду в Корюківському районі Чернігівської області щодо не виплати позивачу ОСОБА_2, державної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як осоїд, тазі постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 11 групи, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 та ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист» осіб,

........ 4

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з І січня 2909 року по 31 грудня 2009 року, з І січня 2010 року по 10 листопада 2010 року.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов'язання управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області позивачу ОСОБА_2 провести перерахунок та виплату державної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і категорії, інваліда II групи, відповідно до ст.49. ет.50 га. ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - державної основної пенсії - в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з .1 січня 2009 року по ЗІ грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 листопада 2010 року, - додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з і січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 листопада 2010 року, за виключенням виплаченої державної основної пенсії та додаткової пенсій за вказаний період.

Що стосується позовних вимог позивача за період з 01.01. 2006 року по 09 липня 2007 року, то на думку суду в вказаний період до винесення рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. 6-рп/2007 відповідач діяв в межах наданих йому повноважень і не порушував прав позивача.

Також суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача в подальшому провести перерахунок та виплату державної основної пенсії та додаткової пенсії позивачеві відповідно до збільшення прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки ця частина позовних вимог спрямована на майбутнє зобов»язання відповідача вчиняти дії, у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було.

Вимоги в частині стягнення витрат на юридичну допомогу не підлягають задоволенню оскільки суду не надано розрахунок, тобто на вимоги постанови КМ України від 27 квітня 2006 року N 590 "Про граничні розміри витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", витрат на правову допомогу в розмірі 120 гривень підтверджуються лише наданою квитанцією, відсутні будь-які дані про укладення угоди про надання правової допомоги адвокатом, тому в задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити.

Так як позивач є потерпілим від ЧАЄС і звільняється від сплати державного ми та, а позов задовольняється судом частково, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 1,8,22,55 Конституції України, ст. ст. 17-19,71,94,99, 161-164 КАС України, суд -

п о с т а н о вив:

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплатити частину недоотриманої пенсії - задовольнити частково.

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_2, як пропущений з поважних причин.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду в Корюківському районі Чернігівської області щодо не виплати позивачу ОСОБА_2, державної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда II груші, в меншому розмірі ніж визначеному ст.50 та ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з І січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 листопада 2010 року.

Зобовязати управління пенсійного Фонду України в Корюківському районі Чернігівської області позивачу ОСОБА_2 провести перерахунок та виплату державної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і категорії, інваліда її групи, відповідно до ст.49. ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний дот - р громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - державної основної пенсії - в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 листопада. 2010 року додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 листопада 2010 року, за виключенням виплаченої державної основної пенсії та додаткової пенсій за вказаний період.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати державного мита, так як позивач є постраждалим від аварії на ЧАЕС, а відповідача відповідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та віднести дані витрати за рахунок держави.

В решті позову відмовити. Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує о постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 187 КАС України, шляхом подання через суд першоїінстанції апеляційної скарги.

Суддя О.І. Корх