Справа № 753/23929/15-а
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/169/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Драгой В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержант поліції Рогоза Андрія Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержант поліції Рогоза Андрія Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 09.12.2015 постановою інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти № 6 сержантом поліції Рогоза А.С. позивача визнано винним у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 122 КПАПУ та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. Зокрема зазначено, що 09.12.2015 позивач рухався на автомобілі WV Polo, державний номер НОМЕР_1 по вул. Старонаводницькій з вул. Кутузова в напрямку до проспекту Дружби Народів в м. Києві. Рух здійснював помірно, не поспішав та не здійснював перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Під'їжджаючи безпосередньо до пересічення вулиць Старонаводницької з вул. Панфіловців та пров. Михайла Реута, де розташований світлофор позивач почав поступово зменшувати швидкість руху, зважаючи на те що рухався з гірки, а біля світлофора вул. Старонаводницька дещо змінює напрям правіше. Під'їхавши до світлофора позивач помітив, що зелене світло почало мигати, але оцінивши дорожню обстановку, продовжив рух, не створюючи аварійної обстановки гальмуванням, оскільки за його автомобілем рухався автомобіль Ford Focus білого кольору. Проїжджаючи вже під самим світлофором позивач помітив, що ввімкнулося жовте світло, проте не став екстрено гальмувати, так як вже проїхав світлофор та розуміючи, що за ним рухався автомобіль, для якого міг створити аварійну ситуацію. Забезпечуючи безпеку дорожнього руху позивач поїхав правіше вниз по вул. Старонаводницька, при цьому на перехресті перед ним не було пішоходів. Спустившись приблизно 50 метрів від світлофора, позивач побачив як справа із двору будинку № 8 по вул. Старонаводницькій у м. Києві виїжджає автомобіль поліції Toyota Prius з увімкненим синім проблисковим маячком та подав сигнал для його зупинки. Працівники поліції Рогоза А.С та Решетар В.А. пояснили, що виїжджаючи з двору вищезазначеного будинку побачили, що позивач скоїв проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим допустив правопорушення. При цьому зауважили, що не бачили як позивач проїжджав світлофор та на який сигнал світлофора. Свій висновок зробили на підставі сигналу світлофора, що був направлений в їхню сторону.

З зазначеною постановою позивач не погоджується, вказуючи наступне. Інспектор розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів вини позивача, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами та неіснуючими обставинами.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, які викладені в позовній заяві.

Відповідач Інспектор Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержант поліції Рогоза А.С. проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Пояснив, що особисто не бачив проїзд позивача на заборонений сигнал світлофора. При кваліфікації правопорушення за ч. 2 ст. 122 КПАПУ, скоєного позивачем, орієнтувався на інший світлофор, що встановлений для пішоходів. Виходив з того, що світлофори працюють в автоматичному режимі в зв'язку з чим було винесено оскаржувану постанову.

Представник третьої особи Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції проти задоволення позову заперечив, з підстав наданих в судовому засіданні відповідачем усних заперечень.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

09.12.2015 постановою інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти № 6 сержантом поліції Рогоза А.С. позивача визнано винним у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 122 КПАПУ та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн.

Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні з пояснень інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержант поліції Рогоза Андрія Сергійовича, він безпосередньо не бачив проїзд позивача на заборонений сигнал світлофора.

Таким чином, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення, не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені обставини, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки дані твердження спростовані наданими доказами. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 70 КАС України належним доказом, який спростовує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є пояснення відповідача в судовому засіданні про те, що він особисто не бачив проїзд позивача на заборонений сигнал світлофора.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова інспектора - скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 256, 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення та керуючись ст.ст. 2,6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161- 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержанта поліції Рогоза Андрія Сергійовича, третя особа: Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління Патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №4, роти №6 сержант поліції Рогоза Андрія Сергійовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАПУ у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому 254 КАС України.

Суддя Комаревцева Л.В.