Справа № 640/19355/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р. Справа № 640/19355/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

відповідача - ОСОБА_1, представників: позивача - ОСОБА_2, відповідача- Фокасієва Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2015р. по справі № 640/19355/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Інспектора патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361), Управління патрульної поліції у м. Харкові

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3М.), звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361) (далі по тексту відповідач-1, Інспектор ПСР №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361)), Управління патрульної поліції у м. Харкові ( далі по тексту відповідач -2, УПП у м. Харкові), в якому просить суд скасувати постанову серії ПСЗ № 084227 від 04.11.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року по справі № 640/19355/15-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Інспектора патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361), Управління патрульної поліції у м. Харкові відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року справі № 640/19355/15-а та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі посилається на те, що 04.11.2015 року Інспектором патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361) щодо нього було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 084227, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за правопорушення передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП. Позивач з даною постановою не згоден, оскільки вважає останню незаконною, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а також складеною за відсутності належних доказів та з грубим порушенням норм діючого законодавства України, а тому вважає постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

04.11.2015р. позивач, очікуючи потяг, знаходився у припаркованому автомобілі HUNDAI TUCSON, державний номер НОМЕР_1, по вул. Червоноармійській м. Харкова. Відповідач-1 повідомив його про те, що на задньому номерному знаку не можна визначити символи з відстані 20 метрів у звязку з тим, що він закритий стороннім предметом. Позивач пояснив інспектору, що номерний знак прикріплений спеціальним пластиковим боксом, який є прозорим, кріплення заднього номеру не суперечить Правилам дорожнього руху України, номер підсвічується спеціальним освітленням, який знаходиться в справному стані. А також розяснив, що даним кріпленням знаку він користується з моменту експлуатації автомобілю, а саме з 2009 року, перетинав на ньому кордон, проходив технічні огляди в період, коли їх проходження були обовязковими. Враховуючи те, що відповідач-1 був оснащений нагрудною відеокамерою, позивач запропонував у присутності свідків перевірити чи чітко визначаються символи номерного знаку на відстані 20 метрів, на що згоди не отримав. Відповідач-1 вимагав негайно зняти пластиковий бокс з номеру, не звертаючи уваги на те, що номерний знак закріплений саме цим пластиковим боксом та демонтаж його тягне за собою керування транспортним засобом взагалі без такого. Всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач-1 не надав жодних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, з викладених доводів вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, а його позовні вимоги задоволенню.

Відповідач-1 та представник відповідача -2 у наданих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні, посилаючись на порушення Правил дорожнього України, з викладених підстав, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, відповідача-1 та представника відповідача-2, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.11.2015 року Інспектором патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361) було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.6 ст.121 КУАП через те, що на номерному знаку автомобіля HUNDAI TUCSON, державний номер НОМЕР_1, був розташований сторонній предмет, який не надав можливості чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів.

На підставі даного протоколу відповідачем-1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 серії ПС3 № 084227, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за правопорушення передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з такими діями відповідача-1, позивач звернувся з даним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позов є недоведеним, оскільки відповідно до записів нагрудної відеокамери, наданих до суду, встановлено, що в умовах штучного освітлення символи номерного знаку на відстані ближче 20 метрів частково не проглядаються. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що не підтверджується матеріалами справи та даними перегляду запису камери відеоспостереження факт того, що захисний короб на номерному знаку забезпечував прозорість перегляду символів номерного знаку. До того ж зазначив, що доводи позивача з приводу того, що він не мав технічної можливості зняти захисний короб з номерного знаку обєктивно нічим не підтверджені.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 084227 від 04.11.2015 року, яка винесена на підставі протоколу від 04.11.2015 року серії АП1 № 885368, ОСОБА_3 визнано винним в порушенні п. п. 2.9 «В» Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 34, 35).

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Пункт 2.9 Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 30.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем-1 як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції зазначив, що оскаржувана постанова прийнята ним з дотриманням вимог КУпАП, при цьому зазначив, що обставини викладені в оскаржуваній постанові також підтверджуються записом з нагрудної камери відповідача.

До матеріалів справи судом першої інстанції було долучено диск, на якому міститься відеозапис з нагрудної камери відповідача -1 (а.с. 24), а також дві фотографі, які були зроблені з зазначеного відеозапису ( а.с. 22-23) на яких не видно чітко номерний знак, автомобіля позивача .

Під час перегляду колегією суддів відеозапису, яке мається на зазначеному диску, було встановлено, що в проміжок часу з 18 години 10 хвилин 40 секунд по 18 годину 10 хвилин 44 секунди, чітко видно номерний знак автомобіля HUNDAI TUCSON, державний номер НОМЕР_1, що спростовує твердження відповідача 1 щодо неможливості визначити символи номерного знаку автомобіля HUNDAI TUCSON, державний номер НОМЕР_1 на відстані 20 метрів.

Інші докази, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять та не були надані а ні до суду першої інстанції, а ні до суду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним протоколу, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами до суду будь- яких доказів, які б спростовували доводи позивача, з приводу того, що з відстані двадцяти метрів дійно не було видно номерного знаку, не надано, колегія суддів, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного Інспектором патрульної служби роти №6 батальйону №1 ОСОБА_1 (0003361).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову с праві про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2015 року по справі № 640/19355/15-а не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198 п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2015р. по справі № 640/19355/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПЗС №084227 від 04.11.2015 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 15.02.2016 р.