Справа № 820/11486/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2016 р. № 820/11486/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

суддів - Панченко О.В., Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ТА КО" до філії - Харківське обласне управління Публічне акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Національного банку України, третя особа: Спеціалізована державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" звернулося до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати філію - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" зняти з контролю експортні операції за укладеними ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc З, 1201 Geneve) зовнішньоекономічними контрактами на поставку сільськогосподарської продукції № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржувані дії відповідної сторони, є такими що суперечать діючому законодавству України, що порушує його права та законні інтереси і потребує судового захисту.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2І позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - 1, 2 за довіреністю ОСОБА_3С, представник відповідача - 3 ОСОБА_4 та представник третьої особи ОСОБА_5, проти позову заперечували, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки нормативно - правовими актами Національного банку не передбачена можливість зняття банком з валютного контролю експортної операції на підставі отриманого резидентом векселя, як розрахунок за поставлений товар.

Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що у 2013 - 2014 роках ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc 3, 1201 Geneve) були укладені наступні зовнішньоекономічні контракти на поставку сільськогосподарської продукції:

- № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p.;

- № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p.;

- № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p.;

- № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p.

Так, відповідно до умов контракту № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 р. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" експортований товар в кількості 36 222,054 метричних тонн на загальну суму 5 795 519,04 доларів США, згідно наступних ВМД:

- ВМД № 500010003/2014/001178 від 19.02.2014 р. про експортування товару у кількості 4401356 кг. на суму 704 216,96 доларів США, з повідомленням від 15.02.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/002400 від 08.04.2014 р. про експортування товару у кількості 439577 кг. на суму 70 332,32 доларів США, з повідомленням від 05.04.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/200319 від 28.02.2014 р. про експортування товару у кількості 7738242 кг. на суму 1 238 118,72 доларів США, з повідомленням від 15.02.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/001296 від 25.02.2014 р. про експортування товару у кількості 3227140 кг. на суму 516 342,40 доларів США, з повідомленням від 19.02.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/001800 від 20.03.2014 р. про експортування товару у кількості 3133600 кг. на суму 501 376,00 доларів США, з повідомленням від 09.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/200553 від 24.03.2014 р. про експортування товару у кількості 4125100 кг. на суму 660 016,00 доларів США, з повідомленням від 02.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/001610 від 12.03.2014 р. про експортування товару у кількості 2686376 кг. на суму 429 820,16 доларів США, з повідомленням від 09.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/001897 від 24.03.2014 p. про експортування товару у кількості 4164318 кг. на суму 666 290,88 доларів США, з повідомленням від 20.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/002035 від 27.03.2014 р. про експортування товару у кількості 379608 кг. на суму 60 737,28 доларів США, з повідомленням від 21.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010003/2014/001551 від 07.03.2014 р. про експортування товару у кількості 4156335 кг. на суму 665 013,60 доларів США, з повідомленням від 02.03.2014 р. та від 02.03.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 500010004/2014/000237 від 06.05.2014 р. про експортування товару у кількості 1770342 кг. на суму 283 254,72 доларів США, з повідомленням від 29.04.2014 р. про фактичне вивезення товару.

Відповідно до умов контракту № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 р. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" експортований товар у кількості 4 288,44 метричних тон на суму 1 951 240,20 доларів США, згідно ВМД № 508040000/2014/000706 від 06.03.2014 р. про експортування товару у кількості 4 288,44 метричних тон на суму 1 951 240,20 доларів США, з повідомленням від 28.02.2014 р. про фактичне вивезення товару.

Відповідно до умов контракту № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 р. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" експортований товар у кількості 2 911,19 метричних тон на суму 1 513 818,80 доларів США, згідно ВМД № 508040000/2014/000756 від 13.03.2014 р. про експортування товару у кількості 2 911,19 метричних тон на суму 1 513 818,80 доларів США, з повідомленням від 13.03.2014 р. про фактичне вивезення товару.

Відповідно до умов контракту № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 р. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" експортований товар у кількості 5 844,3490 метричних тон на суму 3 039 061,48 доларів США, згідно наступних ВМД:

- ВМД № 508040000/2014/001114 від 10.04.2014 р. про експортування товару у кількості 1 554,029 метричних тон на суму 808 095,08 доларів США, з повідомленням від 04.04.2014 р. про фактичне вивезення товару;

- ВМД № 508040000/2014/001128 від 11.04.2014 р. про експортування товару у кількості 4 290,32 метричних тон на суму 2 230 966,40 доларів США, з повідомленням від 08.04.2014 р. про фактичне вивезення товару.

Загальна вартість товару, поставленого за вищезазначеними контрактами склала 12 299 639,52 доларів США.

07.05.2014 p. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" та INTERGRAIN SA були підписані додаткові угоди до кожного з вказаних контрактів, згідно яких сторони цих контрактів домовилися про здійснення розрахунків за ними із застосуванням простих векселів, з моменту видачі кожного з яких припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за відповідним контрактом та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

07.05.2014 р. ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" та INTERGRAIN SA уклали угоду, згідно якої покупець (INTERGRAIN SA) для оформлення грошового боргу за фактично поставлений товар за контрактами № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p. зобов'язався видати (передати) продавцю (ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО") простий вексель на всю суму боргу за вищезазначеними контрактами, яка складає 12 299 639,52 доларів США, строком платежу за пред'явленням без будь-яких додаткових застережень, з моменту видачі якого припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за вищезазначеними контрактами та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за простим векселем.

07.05.2014 р. покупець (INTERGRAIN SA) видав продавцю (ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО") простий вексель на суму 12 299 639,52 доларів США, строком платежу за пред'явленням. Вищезазначений простий вексель був отриманий ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" за актом приймання-передачі векселя від 07.05.2014 р.

З доказів справи вбачається, що листом від 25.09.2015 р. №729 ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" звернулось до відповідача-1 з проханням зняти з контролю експортні операції за контрактами № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p., при цьому тому були надані засвідчені копії вказаних вище документів, у відповідь на що філія - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" повідомило позивача листом від 13.10.2015 р. №12-14/1001-2254 про необхідність надати для зняття операцій з контролю документи відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 p. № 136 і Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003 p. № 124, таким чином відмовивши позивачеві у знятті з контролю експортні операції за укладеними ним та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc З, 1201 Geneve) зовнішньоекономічними контрактами на поставку сільськогосподарської продукції № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Постановою Національного банку України від 24.03.1999 p. № 136 на виконання вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" затверджено Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями (надалі - Інструкція).

Пунктом 2.3 Інструкції встановлена загальна підстава зняття з контролю експортної операції - зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок резидента. У той самий час Інструкцією встановлені й інші підстави зняття операцій з контролю.

Так, відповідно до п. 2.5 цієї Інструкції, у разі зміни умов договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента повністю здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк знімає цю експортну операцію з контролю. Якщо змінюються умови договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента частково здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк здійснює контроль за своєчасністю розрахунків лише щодо тієї частини договору, яка передбачає розрахунки в грошовій формі.

Пунктом 1.10 зазначеної Інструкції передбачено зняття з контролю експортної/імпортної операції за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням.

Також, вказаною Інструкцією передбачено зняття експортних операцій з контролю у разі, якщо взаємні зобов'язання за експортним договором частково або повністю не виконані та відбувається часткове або повне повернення резиденту продукції, що була поставлена ним нерезиденту за договором, у т.ч. у разі застосування митних режимів знищення або руйнування" та "відмова на користь держави", (п. 2.6 Інструкції).

Таким чином, ні Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", ні зазначена Інструкція не містять заборони виконання зобов'язання за зовнішньоекономічними договорами в іншій формі окрім грошової.

При цьому Інструкцією (пункти 1.10, 2.5, 2.6 тощо) передбачений контроль лише щодо тієї частини договору, яка передбачає розрахунки в грошовій формі.

Частиною 4 ст. 6 Закону України від 16.04.1991 р. № 959-ХІІ "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено право суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

При цьому суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам (ч. 1 ст. 14 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

Відповідно до ст. 4 Закону України від 05.04.2001 p. № 2374-ІП "Про обіг векселів в Україні" переказні і прості векселі видаються для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі.

У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

У ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця, а моментом здійснення експортного (імпортного) контракту є момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод. Отже цим Законом оформлення векселя поряд з фактом виконання інших зобов'язань визначено, як обставина за наявності якої контракт вважається здійсненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України від 23.02.2006 p. N 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Безумовність грошового зобов'язання за векселем, як обов'язковий реквізит векселя, встановлена також статтями 1 і 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією 1930 року.

Отже зобов'язання за векселем не є обумовленим жодними іншими обставинами, у т.ч. контрактом на підставі якого він видавався.

Статтею 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні" визначено, що законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не входить до складу законодавства України про обіг векселів та не регулює пов'язані з цим відносини, зокрема умови щодо строків платежу за векселем.

Як свідчать докази у справі, у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 р. по справі №820/16018/14 за позовом ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів зазначено, що "ні Закон України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", ні зазначена Інструкція не містять заборони виконання зобов'язання за зовнішньоекономічними договорами в іншій формі окрім грошової".

Також, суд першої інстанції зазначив, що:

- "зобов'язання за векселем не є обумовленими жодними іншими обставинами, у т.ч. контрактом на підставі якого він видавався";

- "Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не входить до складу законодавства України про обіг векселів та не регулює пов'язані з цим відносини, зокрема умови щодо строків платежу за векселем";

- "згідно положень ч. 3 ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" та за наявності домовленості сторін, у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору, припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем, що є іншим видом зобов'язання, не тотожним зобов'язанню оплатити товар за контрактом";

- "суд звертає увагу щодо посилання відповідача на положення статті 1 і 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", які встановлюють строки зарахування валютної виручки за експортним контрактом на валютні рахунки в уповноважених банках та відповідальність за їх порушення, то зазначене посилання не є обґрунтованим, оскільки ці норми не регулюють правовідносини щодо здійснення розрахунків за векселем між: резидентами і нерезидентами".

Із вказаними висновками суду першої інстанції погодились Харківський апеляційний адміністративний суд (ухвала від 09.12.2014 р. по вказаній справі) і Вищий адміністративний суд України (ухвала від 21.04.2015 р. по справі №К/800/68036/14). Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України ухвалою від 30.06.2015 р. у допуску справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 р.

Таким чином, згідно до ч. 1 ст. 72 КАСУ, вищезазначена обставина звільняє суд від доказування стосовно правомірності дій позивача щодо здійснення розрахунків за векселем між: резидентами і нерезидентами та підлягає врахуванню при вирішенні даного спору.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному відпадач-1 не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому маються підстави для задоволення адміністративного позову шляхом зобов"язання Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі його філії - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" зняти з контролю експортні операції за укладеними позивачем та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc З, 1201 Geneve) зовнішньоекономічними контрактами на поставку сільськогосподарської продукції № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p., оскільки зазначені договори перебувають в останнього на контролі, а тому і обов"язок по зняттю цих експортних операцій з контролю лежить саме на ньому.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі його філії - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" зняти з контролю експортні операції за укладеними ПАТ "ОСОБА_1 ТА КО" та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc З, 1201 Geneve) зовнішньоекономічними контрактами на поставку сільськогосподарської продукції № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013 p., № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013 p., № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014 p., № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 p.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 ТА КО" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 70, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2016 року.

Головуючий - суддя Самойлова В.В.

Судді Панченко О.В.

ОСОБА_6