Справа № 826/7135/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/44158/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

за участю:

секретаря Маджар О.М.

представника позивача Щедріної О.М.

представника відповідача Богач М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року

у справі № 826/7135/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нільсен Глобал»

до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нільсен Глобал» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, які переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024; визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про взяття проб (зразків) товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254; визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині призначення дослідження товару; визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 31.03.2015 № КТ-112-2015; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.04.2015 № 100270002/2015/00029, оформлену Київською міською митницею ДФС.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, які переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024; визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, які переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024; визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, які переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині призначення дослідження товару; визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 31.03.2015 № КТ-112-2015; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.04.2015 № 100270002/2015/00029, оформлену Київською міською митницею ДФС. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Одеська митниця ДФС України оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просила скасувати вказані судові акти з мотивів порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована серед іншого тим, що відповідним рішенням на взяття проб (зразків) вважається резолюція керівника органу доходів і зборів. Водночас, дії в частині здійснення огляду та взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024 вчинено відповідачем за присутності уповноваженої особи позивача та у межах наданих повноважень і відповідно до вимог чинного законодавства України.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Нільсен Глобал» просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 28.02.2015 через морський торговий порт «Іллічівськ» на територію України з Китайської народної республіки ввезено морським контейнером № CCLU7066974 вантаж - тканина, на адресу TOB «Нільсен Глобал» на виконання умов контракту купівлі-продажу від 02.02.2015 NNG-020215, укладеного між компанією - виробником імпортованих товарів «SHAOXING ZEJING FABRIC CO» LTD, KHP та TOB «Нільсен Глобал» на умовах поставки СРТ- Київ. Умови СРТ-Інкотермс 2010 «Перевезення оплачено до» означають, що продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення. В даному випадку - до міста Києва.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем здійснено попереднє повідомлення про намір ввезення даного товару, шляхом подання попередньої декларації типу IM 40 EE N 100000000/2015/811254, з обсягом даних, необхідних для пропуску товарів через митний кордон України та доставки таких товарів до митного органу призначення - Київської міської митниці ДФС.

Передня декларація від 11.03.2015 № 811254 була оформлена без зауважень Київською міською митницею ДФС, що останньою не заперечується. Код товару за УКТ ЗЕД у графі 33 даної попередньої декларації було зазначено на рівні товарної позиції (4 знаки): 5515 згідно інформації про товар, зазначеній у товаросупровідних документах, наданих митниці: Інші тканини із синтетичних штапельних волокон.

Попередня декларація була оформлена митницею без зауважень, що відповідачами не заперечується.

Оскільки товар зайшов на митну територію України через МТП «Іллічівськ», то пропуск товару через митний кордон України здійснила Одеська митниця ДФС, а товар, згідно з умовами контракту (СРТ), мав бути доставлений для проведення митного оформлення до Київської міської митниці ДФС.

13.03.2015 працівниками Південної митниці проведено огляд імпортованих позивачем товарів, за наслідками якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі N 500040407/2015/000600.

В акті зокрема зазначено, що огляд проводився згідно з пунктом 5 статті 338 Митного кодексу України, пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2013 № 467 та Листа-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23. Товар оглядався візуально та вибірково. Згідно оглянутих розпакованих місць, товар - тканина. Предметів, заборонених для ввозу не виявлено. З метою проведення дослідження відібрано зразки-проби.

Взяття проб і зразків товарів, оформлено актом від 13.03.2015 № 024, відповідно до змісту якого проби взяті державним інспектором ВМО-5, м/п «Іллічівськ», Одеської митниці ДФС у присутності представника: експедитора ПП «Енерджи-Трейдінг» ОСОБА_4 Кількість відібраних зразків - 2*1 м. п. Мета взяття проб і зразків товарів: необхідність перевірки достовірності опису задекларованого товару. Лист-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23. Зразки відправлено за адресою: Одеське управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, м. Одеса, вул. Гайдара, 21а.

Відповідно до висновку експерта Одеського управління СЛПЕД від 18.03.2015 № 106, за хімічним складом, типом переплетення та видом обробки, проба не відповідає опису товару, наведеному у гр. «Опис товару» МД ЕЕ від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254.

Як встановлено судом першої інстанції, за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 811254 Одеською митницею ДФС товар 13.03.2015 було направлено у Київську міську митницю ДФС для проведення митного оформлення та доставлено до митниці призначення 14.04.2015, про що свідчать відмітки митних органів на товаросупровідних документах.

14.03.2015 позивач подав додаткову декларацію типу IM 40 ДЕ N 100270002/2015/252444 для випуску товарів, відповідно до митного режиму імпорту. Крім того, до Київської міської митниці ДФС позивач подав тимчасову декларацію типу IM 40 ТД N 100270002/2015/252447 від 14.03.2015.

При цьому, у тимчасовій декларації від 14.03.2015 № 252447, як і у додатковій декларації від 14.03.2015 № 252444, у графі 31 «Опис товару», позивач зазначив: «Тканини полотняного переплетення, з вмістом синтетичних поліефірних штапельних волокон 90 %, штапельних волокон віскози 10 %, пофарбовані, без покриття, не просочені, в рулонах, 133421,7 кв. м, торгівельна марка NEW SAMPLE, виробник «SHAOXING ZEJING FABRIC CO» LTD, країна виробництва - Китай.

Код товару у графах 33, як додаткової, так і тимчасової декларацій, зазначено за УКТ ЗЕД - 5515 11 90 00.

Тимчасова декларація від 14.03.2015 № 252447 оформлена Київською міською митницею ДФС без зауважень, товар випущено у вільний обіг із стягненням податків - ввізного мита у розмірі 0 %, додатковий імпортний збір у розмірі 5 % від митної вартості товарів (90 775,52 грн.), ПДВ у розмірі 20 % від суми митної вартості товарів та додаткового імпортного збору (381 257,17 грн.).

Проте, 31.03.2015 Київською міською митницею ДФС за додатковою декларацією від 14.03.2015 № 252444, було прийнято рішення про визначення коду товару № KT-112-2015, відповідно до якого, Київською міською митницею ДФС на підставі наданих для оформлення документів та висновку експерта від 18.03.2015 № 0306, було змінено опис та код товару, задекларованого у додатковій декларації № 252444 від 14.03.2015.

Зокрема, заявлений код товару за додатковою декларацією було змінено на код за УКТ ЗЕД 5407 69 10 00: Тканини з синтетичних комплексних ниток, включаючи тканини, виготовлені з матеріалів товарної позиції 5404: -інші тканини, з вмістом не менш як 85 мас. % поліефірних ниток:- інші: невибілені або вибілені; (ставка ввізного мита 5 %).

14.04.2015 Київською міською митницею ДФС видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270002/2015/00029, відповідно до якої позивачеві відмовлено у проведенні митного оформлення за додатковою декларацією № 252444 від 14.03.2015.

Прийняття такого рішення мотивовано наявністю таких підстав: випуск товарів у вільний обіг відповідно до стАТТІ 260 МК України за відповідною МД IM 40 ТН від 14.03.2015 N 100270002/2015/252444. Оформлено МД IM 40 ДТ від 14.04.2015 N 100270002/2015/253565 (після проведення досліджень, висновок № 106 від 18.03.2015)

Умовами, що забезпечують можливість проведення митного оформлення, згідно з карткою відмови від 14.04.2015 № 29 зазначено подання нової ВМД з урахуванням рішення про визначення коду товару від 31.03.2015 КТ -112-2015.

14.04.2015 позивачем було подано до Київської міської митниці ДФС додаткову декларацію типу IM 40 ДТ № 100270002/2015/253565, у якій у графі 31 «Опис товару» та графі 33 "код товару" вказано інформацію на підставі рішення № 12 від 31.03.2015.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що за змістом наявного у матеріалах справи контракту NN0-020215 від 02.02.2015, інвойсу N 66974-15, а також митних декларацій (гр. 20), поставка здійснювалася на умовах СРТ - Київ, тобто, продавець здійснює доставку вантажу до м. Києва, при цьому угода транспортної експедиції даного товару від імені позивача не укладалась.

Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що підставою для проведення огляду контролюючим органом визначено положення статті 338 Митного кодексу України, пункту 14 Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2012 № 467 (далі - постанова КМ України № 467), а також лист - звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23.

Вважаючи протиправними дії митних органів щодо здійснення митного контролю, взяттю проб (зразків) товарів, призначенню експертного дослідження та, як наслідок, вважаючи неправомірними рішення про взяття проб, рішення про визначення коду товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Одеська митниця ДФС України діяла всупереч вимогам чинного законодавства України, а рішення Київської міської митниці ДФС України, прийняті на підставі даних, отриманих за результатами протиправних дій Одеської митниці ДФС України, є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, у своєму рішенні суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки декларування товарів здійснювалось безпосередньо позивачем без надання повноважень іншій особі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, який не спростовано митним органом, що декларанта, в порушення вимог чинного законодавства, не було чином поінформовано про відбір проб (зразків) імпортованих товарів. Водночас, експедитор не може вважатись належним представником декларанта у цьому випадку.

На думку судів попередніх інстанцій, відповідна резолюція на листі - зверненні для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23 керівника митного органу не є рішенням у розумінні митного законодавства для взяття проб (зразків) товару.

Також суди попередніх інстанцій виходили з того, що Одеською митницею митне оформлення спірного товару не здійснювалось, а здійснювався лише пропуск товару через митний кордон України. Відповідне митне оформлення даного товару здійснювалось виключно Київською міською митницею ДФС.

Водночас, заявлений декларантом код товару підтверджено у даними про код товару - 5515, зазначеними у сертифікаті походження товару ССРІТ902 15С3306А3344/00039, виданому у встановленому порядку ТПП.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з викладеними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 356 Митного кодексу України визначено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в порушення вказаних вимог декларанта не було поінформовано про відбір проб (зразків) імпортованих товарів.

Відповідно до частини першої статті 265 МК України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі - Порядок № 651/2012) особа декларанта (у т. ч. уповноважена) зазначається у графах 14 (декларант / представник), 54 митних декларацій. При цьому, у випадку декларування товарів уповноваженою особою, зазначаються дані цієї особи.

З наявних у матеріалах справи митних декларацій судами попередніх інстанцій установлено, що декларування товарів здійснювалось безпосередньо позивачем без надання повноважень іншій особі, про що свідчать дані графи 14 та 54 відповідних декларацій.

Права та обов'язки перевізників, як суб'єкта правовідносин, пов'язаних з переміщенням товару через митний кордон України. Визначені статтею 191 МК України, з аналізу якої вбачається, що перевізник не є декларантом у розумінні частини п'ятої статті 265 МК України.

Отже, враховуючи, що декларування товарів здійснювалось безпосередньо позивачем без надання відповідних повноважень експедитору, суди дійшли правильного висновку про те, що позивача, в порушення вимог чинного законодавства, не було поінформовано про відбір проб (зразків) імпортованих товарів.

В силу вимог частини другої статті 356 МК України умовою для відібрання зразків (проб) товарів для експертного дослідження, є наявність вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки. Однак, Одеською митницею ДФС до матеріалів справи не надано вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, про відбір проб (зразків).

Пунктом 14 постанови КМ України № 467 передбачено можливість проведення огляду товарів у випадку отримання від правоохоронних органів інформації про переміщення товарів з порушенням вимог законодавства з питань державної митної справи.

Відповідачем не доведено і документально не підтверджено обставин наявності такого звернення, як і існування хоча б однієї з підстав, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 467для проведення огляду імпортованих товарів.

На думку колегії суддів, суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги посилання Одеської митниці ДФС на проведення митного огляду на підставі спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, оскільки відповідачем на підтвердження цих обставин не надано: 1) інформації про вид ризику, форму митного контролю, що передбачені Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізація заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.05.2012 № 567; 2) доказів прийняття рішення про проведення огляду за результатами спрацювання ризиків.

Крім того, відповідно до Порядку застосування автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12.12.2010 № 1467, оцінка ризиків за допомогою АСАУР здійснюється виключно при проведенні митного оформлення.

Одеською митницею митне оформлення спірного товару не здійснювалось, а здійснювався лише пропуск товару через митний кордон України. Відповідне митне оформлення даного товару здійснювалось виключно Київською міською митницею ДФС.

За таких обставин, суди правильно не прийняли до уваги посилання відповідача на Порядок виконання митних формальностей при здійснення митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 631, оскільки відповідні форми митного контролю Порядком передбачені виключно при здійсненні митного оформлення товарів за митною декларацією, поданою митниці, що здійснює відповідне оформлення.

Відповідно до розділу III «Митні формальності при здійсненні транзитних переміщень товарів, транспортних засобів комерційного призначення з використанням попередньої митної декларації» Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, посадовими особами митниці відправлення здійснюється перевірка наявності попередньої декларації в Єдиній автоматизованій системі митних органів України (ЄАІС) та встановлення відповідності інформації, що міститься у поданих відповідно до вимог статті 335 МК України, документах, відомостям, зазначеним у попередні декларації (п. 3.5).

За відсутності розбіжностей посадова особа митниці відправлення зобов'язана здійснити пропуск товарів.

Отже, можливість взяття проб (зразків) та призначення експертних досліджень при здійсненні пропуску товарів митницею відправлення при ввезенні товарів Порядком 1066/2012 не передбачено.

В силу положень статей 336 та 338 Митного кодексу України, відповідно до Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 № 1316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.2013 за №318/22850 (далі - Порядок № 1316), огляд і переогляд є способами здійснення митного контролю, що вчиняються з однією й тією ж метою, в однакових формах за єдиним порядком.

Так, відповідно до Порядку № 1316 огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - огляд) здійснюються шляхом: візуального огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення; розкриття пакувальних місць, обстеження транспортного засобу комерційного призначення. Огляд проводиться з метою: ідентифікації товарів у цілях митного контролю та митного оформлення; перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи; перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, зазначений огляд не передбачає вилучення товару або його отримання поза межами часу, необхідного для його проведення.

З аналізу статті 338 Митного кодексу України та Порядку № 1316 убачається, що підставою для проведення огляду (переогляду) товарів є рішення митного органу, прийняте в установленій формі.

Так, пунктами 1.2, 1.3 розділу II Порядку № 1316 передбачено, що рішення про проведення огляду у випадках, визначених частиною третьою статті 338 Митного кодексу України, приймає керівник митного органу або особа, яка виконує його обов'язки, в зоні діяльності якого знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення. Рішення про проведення огляду оформляється шляхом: проставляння в АСМО керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка виконує його обов'язки, відмітки щодо проведення огляду (має бути вказано обсяг огляду, а також необхідні для його проведення технічні засоби митного контролю у разі, якщо ці відомості не визначені за результатами застосування системи управління ризиками); надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду (далі - доручення) шляхом проставляння відміток в АСМО.

Аналіз викладених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що здійснювати огляд та переогляд товарів відповідний митний орган має право за наявності хоча б однієї з передбачених постановою КМ України № 467 відповідних підстав. Проте наявності такої судами попередніх інстанцій не установлено.

Водночас, взяття проб (зразків) спірного товару митним органом може бути здійснено виключно за наявності відповідного вмотивованого рішення керівника цього органу, яким резолюція на зверненні для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23 вважатися не може.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що Одеською митницею ДФС не наведено підстав для проведення митного огляду та відбору проб спірного товару позивача, не надано документального підтвердження наявності та законності прийняття рішення про відбір проб (зразків) відповідно до положень статей 338 та 356 МК України, Постанови № 467, Порядку № 1316/2012 та Порядку № 1066/2012.

За таких обставин, правильним є висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині: визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, які переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 № 024 та про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо здійснення митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254 в частині призначення дослідження товару.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що однаковий зміст пунктів 2 і 3 резолютивної частини рішення суду першої інстанції, на що звертає увагу касатор, свідчить про допущення цим судом описки, можливість виправлення якої передбачено відповідними положеннями КАС України.

Суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що оспорюване рішення про визначення коду товару і картка відмови підлягають скасуванню як протиправні, оскільки їх прийнято на підставі даних та інформації, які отримано в ході неправомірно проведеної процедури відбору проб (зразків) та експертного дослідження.

Крім того, слід зазначити, що порядок здійснення контролю правильності класифікації товарів визначено Порядком роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок № 650).

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється митницею шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимога ми статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основ них правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

За правилами частини п'ятої статті 69 МК України проведення досліджень здійснюється у складних випадках класифікації товарів - коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог ч. 3 ст. 69 МК України декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа митниці за допомогою автоматизованої системи митого оформлення (АСМО) створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Відповідно до пункту 6. Розділу III Порядку № 650 у разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Пунктом 3 розділу III Порядку № 650 передбачено, що рішення про визначення коду товару приймається митницею за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Таким чином, зміна задекларованого коду товару здійснюється посадовими особами митниці у випадку, коли митницею встановлено, що у наданих для проведення митного оформлення документах відсутня інформація, необхідна для однозначного підтвердження за явленого коду товару та виключно після витребування у декларанта додаткових документів відповідно до статті 69 МК України

Судом встановлено і сторони не заперечують тієї обставини, що додаткових відомостей контролюючі органи у позивача не витребовували.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що спірний код УКТ ЗЕД був визначений митним органом виключно на підставі висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів № 106 від 18.03.2015.

Порядок здійснення класифікаційної роботи посадовими особами митниці у випадку необхідності здійснення додаткових форм митного контролю - взяття проб (зразків), проведення огляду товарів, залучення експертного підрозділу визначено п. п. 9-11 розділу III Порядку № 650.

При цьому, здійснення зазначених форм митного контролю згідно з положеннями Порядку № 650 та Порядку № 631 можливе лише тим митним органом, що здійснює відповідне митне оформлення, можливості проведення окремих дій іншим митним органом в межах проведення митного оформлення не передбачено.

Одеською митницею митне оформлення даного товару не здійснювалось, а здійснювався лише пропуск товару через митний кордон України. Відповідне митне оформлення даного товару здійснювалось виключно Київською міською митницею ДФС.

Поряд з цим, як установлено судами попередніх інстанцій, посадовими особами Київської міської митниці ДФС додаткові форми митного контролю - проведення огляду товарів, взяття зразків та призначення експертних досліджень, не ініціювались та не проводились.

Отже, класифікація митним органом товару на підставі неправомірно отриманих відомостей про нього, за відсутності обґрунтування сумніву у заявленому коді товару, без витребування документів відповідно до положень частини третьої статті 69 МК України та за відсутності обставин порушення митного законодавства декларантом, суперечить наведеним вище вимогам митного законодавства законодавства, що є свідченням протиправності прийнятого відповідачем рішення про визначення коду товару та винесеної на його підставі картки відмови в прийнятті митної декларації.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, спростовуються викладеними норми права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 165, 210 - 231 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель