Справа № 2-а-83/2010
Суддя: Корх О. І.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- а-83/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити виплату частини недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення, -

встановив:

19 лютого 2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що вони є інвалідами 3 групи, віднесені до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно зі ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон) їм повинна виплачуватись щомісячна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. 14 грудня 2009 року вони звернулися до відповідача з письмовими заявами про виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі відповідно до Закону, а також здійснити виплату недоотриманої частини щорічної допомоги на оздоровлення за минулі роки, за які виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення у розмірі, нижчому ніж це передбачено Законом. 21 грудня 2009 року вони отримали відповіді з ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області на їх заяви. Відповідач не конкретизував, які саме вимоги ст.95 Конституції України та Бюджетного кодексу України враховані при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення. Таким чином управління праці та соціального захисту населення порушує норми Конституції, згідно зі ст.8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Отже, при конкуренції правових норм мають діяти норми Закону, а не підзаконного акту, в даному випадку постанови КМУ. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006р. були внесені зміни до абзацу третього частини четвертої ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року вказані зміни були визнані неконституційними. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік склала також 90 гри. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які також згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року були визнані неконституційними. Рішень Конституційного суду, якими б було визначено неконституційними положення ЗУ « Про державний бюджет на 2009 рік» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не було. А тому виходячи з цього розмір щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 3 групи, віднесених до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС має складати чотири мінімальні заробітні плати, як це зазначено в ст. 48 ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому позивачі просять суд зобов'язати відповідача виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних зарплат. Зобовязати відповідача також здійснити виплату недоотриманої частини щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2()09р.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні подали письмову заяву про уточнення їх позовних вимог в яких свої вимоги виклали такими: просять суд визнати дії відповідача неправомірними, зобов»язати відповідача ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Коорюківської РДА виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат , стягнути на користь ОСОБА_1 Л.1. заборгованість по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 200.7-2009 роки у розмірі 5950 гривень, на користь ОСОБА_2 5950 грн., на користь ОСОБА_3 6110 грн. . Також в судовому засіданні позивачі пояснили, що вони

свої остаточні вимоги підтримують та просять суд зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити їм за період 2007-2009 років щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат , за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень. Також в судовому засіданні позивачі подали до суду письмові додаткові пояснення до позову. Після позивачка ОСОБА_3 20.04.2010 року в судове засідання не з»явилась подала до суду письмову заяву про подальший розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду свої письмові заперечення на позов та пояснила, що вона заперечує в задоволенні позову позивачів, просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Також представник відповідача ОСОБА_5 в письмовому запереченні на позов та в судовому засіданні пояснила, що наполягає на застосуванні судом ст.100 КАС України, тобто на відмові в задоволенні позову позивачів в зв»язку з пропущенням строку звернення до суду. Після представник відповідача ОСОБА_5 20.04.2010 року в судове засідання не з»явилась подано до суду від відповідача письмову заяву про подальший розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено, що 19 лютого 2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що вони є інвалідами 3. групи, віднесені до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно зі ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХГІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закон) їм повинна виплачуватись щомісячна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. 14 грудня 2009 року вони звернулися до відповідача з письмовими заявами про виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі відповідно до Закону, а також здійснити виплату недоотриманої частини щорічної допомоги на оздоровлення за минулі роки, за які виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення у розмірі, нижчому ніж це передбачено Законом. 21 грудня 2009 року вони отримали відповіді з ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області на їх заяви. Відповідач не конкретизував, які саме вимоги ст.95 Конституції України та Бюджетного кодексу України враховані при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення. Таким чином управління праці та соціального захисту населення порушує норми Конституції України, згідно зі ст.8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Отже, при конкуренції правових норм мають діяти норми Закону, а не підзаконного акту, в даному випадку постанови КМУ. Всупереч положень статті 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав І свобод. Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006р. були внесені зміни до абзацу третього частини четвертої ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року вказані зміни були визнані неконституційними. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік склала також 90 грн. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які також згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року були визнані неконституційними. Рішень Конституційного суду, якими б було визначено неконституційними положення ЗУ « Про державний бюджет на 2009 рік» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не було. А тому виходячи з цього розмір щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 3 групи, віднесених до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії - на ЧАЕС має складати чотири мінімальні заробітні плати, як це зазначено в ч.4 ст. 48 ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч.2 ст.95 Конституції України та ст.38 Бюджетного кодексу України предметом Закону України про бюджет па конкретний рік є виключно встановлення доходів та видатків держави на потреби. За висновками Конституційного Суду України закон про бюджет України не може вносити зміни, зупиняти дії чинних законів України, а також встановлювати інші (додаткові) правові регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції У країни. Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із змісту наведених правових норм, із загальних засад пріоритетності законів України над підзаконними актами, суд приходить до висновку , що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. застосуванню підлягає стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , з якої вбачається , що під час визначення розміру виплат за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не Постанова Кабінету Міністрів України « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №562 від 12 липня 2005 року , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивачів . Надання законодавцем Кабінету Міністрів України права визначати порядок виплати особам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , не означає , що останній , встановлюючи такий порядок , може допустити звуження змісту та. обсягу прав таких осіб, встановлених цим же Законом . Отже , позивачі мають право на призначення щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області позивачам виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в 2008 році у розмірі 90 гривень за 2008 рік та у 2009 році у розмірі по 90 гривень за 2009 рік .

Керуючись статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача , про захист яких він просить.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови , з метою можливості її виконання в подальшому , а саме : визнати дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування га виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік позивачам , як особам віднесеним: до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інвалідам 3 групи, в розмірі не меншому ніж це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік позивачам, як особам віднесеним до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інвалідам 3 групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат, встановлених на момент виплати. ( за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень ).

Статтею 99 ч,2 КАС України встановлено річний строк звернення до адміністративного суду , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду , які , якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З часу , коли позивач дізнався про порушення його прав до часу звернення з позовом до суду минуло більше року . Вказаний строк суд обраховує виходячи з наступного .Про розмір щорічної допомоги на оздоровлення , а враховуючи незгоду з розміром щорічної допомоги на оздоровлення і про порушення охоронюваних законом прав та інтересів , позивачі дізнались при їх отриманні ОСОБА_3: за 2008 рік - в жовтні 2008 року ( довідка від 12.03.2010 року ) , за 2009 рік - в вересні 2009 року довідка від 12.03.2010 року ), ОСОБА_1: за 2008 рік - в липні 2008 року (довідка від 12.03.2010 року ) , за 2009 рік в вересні 2009 рок(довідка від 12.03.2010 року ), ОСОБА_2 за 2008 рік - в червні 2008 року (довідка від 12.03.2010 року ) , за 2009 рік-в вересні 2009 року( довідка від 12.03.2010 року ). Позивачі з заявами про поновлення пропущеного строку звернення до суду не зверталася , не підтвердили поважність причин пропущений строку. Відповідно до ст. 100 КАС України пропущений строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови , якщо на цьому наполягає одна із сторін.Представник відповідача наполягає на відмові в задоволенні позову в зв»язку з пропущенням строку звернення до суду .

З урахуванням того , що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову про зобов»язання призначення щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2008 рік . в зв»язку з пропущенням строку звернення до суду , а позивачі не просять поновити строк звернення з позовом до суду , в задоволенні адміністративного позову позивачам ОСОБА_1І, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання неправомірними та зобов»язання відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х1.1 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, слід відмовити в зв»язку пропущенням строку звернення до адміністративного суду .

Враховуючи вищевказане на думку суду позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню частково, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги позивачів про визнання неправомірними дій відповідача - ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як особам віднесеним до і категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інвалідам 3 групи, в розмірі не меншому ніж це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також зобов»язанні ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як особам віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, Інваліду 3 групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат, встановлених на момент виплати. ( за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень )

Так як позивачі є потерпілими від ЧАЄС і звільняються від сплати державного мита, а позов задовольняється судом, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2 ч.3, 7-14, 71, ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити виплату частини недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення - задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування та виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1. як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інваліду 3 групи, в розмірі не меншому ніж це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1, як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інваліду 3 групи, відповідно до ч,4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат, встановлених на момент виплати. ( за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень )

Визнали дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування та виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_2, як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС , інваліду 3 групи, в розмірі не меншому ніж це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_2, як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інваліду 3 групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат, встановлених на момент виплати. за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень ) Визнати дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області щодо відмови нарахування та виплати щорічну допомогу за оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_3, як особі віднесеній до І категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС , інваліду 3 групи, в розмірі не меншому ніж це передбачено ь4 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та. виплатити щорічну допомогу на

оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_3, як особі віднесеній до 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЄС, інваліду 3 групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних зарплат, встановлених на момент виплати. ( за виключенням виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 гривень )

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства і ці витрати віднести за рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам до відому.

Постанову може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги з дня отримання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.І. Корх