Справа № 826/22867/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Апарату Верховної Ради України (далі - відповідач) про стягнення: одноразової грошової допомоги в розмірі її трьохмісячної заробітної плати, що становить 21 929, 67 грн.; витрати від інфляції в розмірі 9 283, 11 грн.; 3 % річних, що становлять 556, 95 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 07 грудня 2015 року позов задовольнив частково. Стягнув з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 16 500, 00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2015 року в частині відмови у стягненні з відповідача втрат від інфляції та 3 % річних та постановити нову, якою задовольнити вказані позовні вимоги в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно довідки апарату Верховної Ради України № 20-26/641 від 13 лютого 2015 року державний службовець 7 рангу ОСОБА_2 працювала на посаді помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 з 13 грудня 2012 року по 27 листопада 2014 року, дана посада віднесена до ІV категорії посад державних службовців.

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 7212 від 26 листопада 2014 року позивач звільнена із вищевказаної посади у зв'язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата України VII скликання ОСОБА_3 відповідно до Указу Президента України від 27 серпня 2014 року № 690/2014 «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів».

На виконання вимог заяви позивача від 31 жовтня 2014 року про виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі її трьохмісячної заробітної плати, народний депутат України ОСОБА_3 звернувся до Керівника Апарату Верховної Ради України з поданням про виплату його помічнику - консультанту ОСОБА_2, одноразової грошової допомоги у розмірі її трьохмісячної заробітної плати відповідно до частини шостої статті 34 Закону України «Про статус народного депутата України», у зв'язку з його достроковим припиненням повноважень народного депутата України.

Оскільки відповідач не виплатив ОСОБА_2 зазначену одноразову грошову допомогу, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Умови діяльності та особливості регулювання трудових відносин, оплата праці помічника-консультанта народного депутата України визначені статтею 34 Закону України «Про статус народного депутата України» (далі - Закон) та Положенням про помічника-консультанта народного депутата України (далі Положення), затвердженого Постановою Верховної Ради України № 379/95-ВР від 13 жовтня 1995 року.

Згідно з ч. 6 ст. 34 Закону в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у випадку звільнення помічника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата, відповідно до ч. 3 ст. 5 цього Закону помічнику-консультанту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 4.6 Положення (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, з вищевикладено вбачається, що позивач була звільнена з посади помічника - консультанта народного депутата у зв'язку з його достроковим припиненням повноважень, то ОСОБА_2 має право на виплату грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону.

(в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками та розрахунками суду першої інстанції з приводу виплати допомоги позивачу у сумі 16 500, 00 грн.

04 лютого 2016 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача надішло заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 До даного заперечення додано додаток «Відомості на виплату грошей № 81/39», яким підтверджено, що позивачу була нарахована сума одноразової грошової допомоги у сумі 16 500, 00 грн. відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2015 року та виплачена з вирахуванням податків. Таким чином відповідач визнав в цій частині позовні вимоги.

З приводу позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції у розмірі 9 283, 11 грн. та 3 % річних в розмірі 556, 95 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В постановах Верховного суду України у справі № 6-49цс12 від 06 червня 2012 року та у справі № 6-38цс11 від 24 жовтня 2011 року, висловлена правова позиція, згідно якої за змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно - правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

Колегією суддів було встановлено відсутність між позивачем та відповідачем, як суб'єктом владних повноважень цивільно-правових відносин, відсутність цивільно - правового правопорушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв'язку між двома елементами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає помилковим посилання апелянта у своїх доводах до положень ст. 625 ЦК України, за аналогією, оскільки зазначені норми цивільного права, до спірних правовідносин не застосовуються.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача одноразової грошової допомоги в розмірі 16 500, 00 грн.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 15.02.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.