Справа № 1512/2-а-51/11
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 р.Справа № 1512/2-а-51/11

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Непорада М.П.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Градовського Ю.М.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Абилгазінової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення про призначення пенсії нечинним та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

13.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ) про визнання нечинним рішення відповідача про призначення йому з червня 2009 року пенсії в частині визначення грошового забезпечення для обчислення пенсії. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на незаконне застосування відповідачем при призначенні пенсії постанов Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей»та № 45 від 13.02.2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визначають розмір грошового забезпечення меншій, ніж передбачено ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі викладеного, просив зобовязати відповідача обчислити пенсію з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в розмірі, встановленому ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»з часу звільнення з військової служби, зобовязати відповідача виплатити йому суму недоплаченої пенсії з часу його звільнення з військової служби.

Відповідач заперечував проти позову та зазначав, що відповідно до ст.ст.99,100 КАС України позивачем пропущений строк для звернення з даним позовом до суду, оскільки він оскаржує рішення про нарахування пенсії, яке прийнято 01.06.2009 року. Крім того, зазначав, що пенсія позивачу призначена згідно чинного законодавства. На підставі викладеного, а також враховуючи неправомірність та незаконність вимог ОСОБА_2, просив у позові відмовити.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13 травня 2011 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Визнане незаконним рішення ГУ ПФУ про призначення ОСОБА_2 пенсії в частині призначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення розміру пенсії. Зобовязано ГУ ПФУ в Одеській області обчислити пенсію ОСОБА_2 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, тобто з суми 8 165,5 грн. відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції від 04.04.2006 року), з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України. Зобовязано ГУ ПФУ виплатити ОСОБА_2 суму недоплаченої пенсії, нарахованої входячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, тобто з суми 8 165,5 грн. відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(в редакції від 04.04.2006 року), з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ ставить питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановлення нової постанови, якої в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 перебував на службі в органах Служби безпеки України та наказом голови Служби безпеки України від 06.04.009 року № 465-ос звільнений в запас за станом здоровя з 31.05.2009 року з посади начальника Центру оперативно-технічних заходів, мав військове звання полковника та вислугу років всього 36 років 05 місяців 22 дні.

Згідно з повідомленням ГУ ПФУ № 729 від 11.06.2009 року позивачу з 01.06.2009 року призначена пенсія за вислугу років в розмірі 6 388,39 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач своєчасно звернувся з таким позовом до суду

Судова колегія не погоджується з такою позицією суду першої інстанції та вважає, що вона не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний термін, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу про призначення пенсії в розмірі, визначеному розпорядженням ГУ ПФУ від 01.06.2009 року, відомо з повідомлення ГУ ПФУ № 729 від 11.06.2009 року, яке він додав до свого позову. Тобто, саме з 11.06.2009 року ОСОБА_2 стало відомо про порушення прав та інтересів. Проте, з відповідним позовом ОСОБА_2 звернувся лише через півтора роки.

Згідно ст.100 КАС України (в редакції, яка діяла на час подачі позову) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач ані у позові, а ні у окремій заяві не зазначив про причини, які б перешкоджали своєчасному зверненню до суду. За відсутністю підстав для поновлення строку для звернення з позовом, суд першої інстанції відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України повинен був залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Проте, суд першої інстанції на зазначені обставини увагу не звернув, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.203 КАС України судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та залишення позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,203,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення про призначення пенсії нечинним та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення про призначення пенсії нечинним та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 07.03.2012 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В.Кравченко