Справа № 524/9402/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р.Справа № 524/9402/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.12.2015р. по справі № 524/9402/15-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області , в якому просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії; зобовязати ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області призначити йому з 10.09.2015 року пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та здійснювати подальші виплати призначеної пенсії за віком; зобовязати ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити йому виплату недоплаченої призначеної пенсії за віком з 10.09.2015 року; стягнути з ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на його користь судові витрати, повязані з оплатою судового збору.

Постаново Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.12.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Зобовязано ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області призначити ОСОБА_2 з 10.09.2015 року пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Зобовязано ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити виплату ОСОБА_2 недоплаченої призначеної пенсії за віком з 10.09.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 1461,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на необєктивність оскарженої постанови, неповне зясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає постанову суду першої інстанції правомірною, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 з 2000 року одержував призначену пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією посвідчення серії П № 086840, виданого 25.03.2000 року Полтавським обласним військовим комісаріатом.

З 03.01.2001 року ОСОБА_2 працює у відокремленому підрозділі «Кременчуцька дистанція сигналізації та звязку» державного підприємства «Південна залізниця» на посаді старшого електромеханіка, що підтверджується довідкою № шч-8-07/3688 від 16.11.2015 року та копією його трудової книжки. У звязку з цим з заробітної плати позивача у встановленому законом порядку відраховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

10.09.2015 року ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, відповідно до поданої позивачем заяви, ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою щодо правильності застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати по Україні.

ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області № 318/л-10 від 13.11.2015 року позивачу розяснено, що його переведено на інший вид пенсії і при обчисленні його пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, що відповідає ч.3 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанові КМУ № 327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірності дій ОСОБА_1 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 р. ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі ОСОБА_3 № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону 1058 за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі ОСОБА_3 № 1788).

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено види пенсій, а саме пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ч.3 ст.45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим Законом та ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за їх вибором.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що звертаючись із заявою про призначення пенсії, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

До 10.09.2015 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вперше позивач звернувся за призначенням пенсії за віком та з 10.09.2015 року отримує пенсію за віком, відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналізуючи вищевикладене та те , що саме ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся в 2015 р. вперше.

Таким чином, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначають різні підходи (формули) обчислення пенсії за вислугу років та пенсії за віком, зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено при обчисленні пенсії за вислугу років застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що при призначенні позивачу пенсії за віком, застосуванню підлягає ч.2 ст.40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 21-612а14 та постановах Вищого адміністративного суду України від 01.12.2013 у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють підстави , викладені в запереченнях на позов, які враховані судом першої інстанції при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.12.2015р. по справі № 524/9402/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2016 р.