Справа № 815/6819/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6819/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_1 управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНПРОМОПТ до Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 податкова інспекція у Київському районі міста ОСОБА_1 управління ДФС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ВІНПРОМОПТ (далі ТОВ ВІНПРОМОПТ) звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.06.2014 року про зменшення йому розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3336418,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення, яке оспорюється винесене на підставі акту №1049/22-01/37898313 від 20.05.2014 року Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування TOB ВІНПРОМОПТ від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку за серпень 2013 року .

Однак висновки Акту перевірки про порушення позивачем ст.185, п.188.1 ст.188, 198.2, 198.3,198.6 ст.198, ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за серпень 2013 року у сумі 3336418грн., не відповідають дійсним обставинам, оскільки позивачем дотримано вимоги Податкового Кодексу України.

Позивач вважає неправомірними посилання ДПІ на відсутність обєкта оподаткування податком на додану вартість операцій з контрагентом постачальником в розумінні ст.185 ПК України, оскільки у рядку 12.1 (колонка Б) Декларацій Податок на додану вартість сплачений митним органам за період з 01.08.13 р. по 31.08.13 р. відображено суму придбання товарів від нерезидентів України згідно ВМД у загальній сумі 3877017 грн.

Позивач посилається на наявність всіх первинних документів, які підтверджують здійснення господарський операцій, та обєктивність та правомірність податкової звітності.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним 02 березня 2015 року прийнято постанову про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення відповідача податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області № від 23.06.2014 року про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3336418,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки від 20.05.2014 року зроблені відповідачем не на дослідженні та використання первинних документів, а лише на матеріалах попередньої перевірки, що свідчить про формальне та поверхневе проведення перевірки.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на висновки акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.10.2013 року №2230/22-8/37898313, яким встановлено зазначене завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за серпень 2013 року у сумі 3 336 418 грн. з посиланням на те, що станом на дату подання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період вересень 2013 року ТОВ ВІНПРОМОПТ не скористалося правом наданим йому відповідно до п.49.12 ст.49 ПК України, тому у відповідності до п.49.15 ст.49 ПК України податкова декларація за звітний період серпень 2013 року вважається не поданою.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ ВІНПРОМОПТ зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 26.10.2011 року. На податковому обліку в органах державної податкової служби з 27.11.2011 року (т.1 а.с.63-82).

З 06.05.2014 року по 13.05.2014 року ДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за результатами якої складений Акт від 20.05.2014 року №1049/22-01/37898313 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування TOB ВІНПРОМОПТ від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість по уточнюючому розрахунку за серпень 2013 року (т.1 а.с.13-20).

На підставі Акту перевірки від 20.05.2014 року №1049/22-01/37898313 ДПІ 23.06.2014 року прийняло податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року про зменшення йому розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3336418,00гривень за звітний період серпень 2013 року по декларації № від 04.04.2014 року (т.1 а.с.21).

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року в адміністративному порядку, але рішенням ГУ Міндоходів в Одеській області від 15.09.2014 року скарга залишена без задоволення (а.с.24-39).

У висновку Акту від 20.05.2014 року №1049/22-01/37898313 зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення ст.185, п.188.1 ст.188, 198.2, 198.3,198.6 ст.198, ст200 ПК України, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за серпень 2013 року у сумі 3336418грн.

Статтею 185 ПКУ регламентоване визначення обєкту оподаткування, статтею 188 ПКУ порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог закону.

В акті перевірки зазначено, що позивачем на запит ДПІ надані копії всіх первинних документів на придбання товарів від нерезидентів України згідно реєстрів виданих та отриманих накладних.

Однак податковим органом в акті наведено положення вищезазначених норм Податкового кодексу та без будь-яких обґрунтувань зазначено, що дані, наведені в уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість серпень 2013 року в сумі ПДВ 3336418грн. не підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку господарських операцій, що були проведені, у первинних документах, порядку оформлення та подання для обліку відомостей та документів.

Дослідивши акт перевірки від 20.05.2014 року судом встановлено, що висновок перевіряючого ґрунтується лише на акті перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.10.2013 року №2230/22-8/37898313, яким встановлено зазначене завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за серпень 2013 року у сумі 3336418 грн., висновки якого в свою чергу ґрунтується на тому, що звітна податкова декларація з ПДВ за серпень 2013 року ТОВ ВІНПРОМОПТ не визнана як податкова звітність, про що ДПІ у Приморському районі повідомило ТОВ ВІНПРОМОПТ листом від 23.09.2013 року, а також повідомило про необхідність надання нової податкової звітності. Своє право на надання нової податкової звітності ТОВ ВІНПРОМОПТ не використало (т.1 а.с.19-20).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що фактично висновки вищевказаних актів від 22.10.2013 року, від 20.05.2014 року про завищення відємного значення суми ПДВ на 3336418 грн. ґрунтується на тому, що ДПІ не було прийнято як податкову звітність - податкову декларацію з ПДВ за серпень 2013 року.

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами відповідача та вважає правильним висновок суду щодо наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року задоволений позов ТОВ ВІНПРОМОПТ про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.12.2013 року та № від 31.12. 2013 року (т.2 а.с.170-177).

В постанові зазначено, що 20.09.2013 року ТОВ ВІНПРОМОПТ було надіслано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси поштовим звязком податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2013 року з додатками до неї, у рядку 20.2 якої, було задекларовано від'ємне значення ПДВ, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядку 21.1 декларації наступного податкового періоду) в сумі 3 336 418,00 грн.

Правомірність декларування ТОВ ВІНПРОМОПТ показників у податковій декларації з ПДВ за серпень 2013 року контролюючим органом не перевірялась та ці показники не могли бути враховані при дослідженні податкової звітності з ПДВ за вересень 2013 року, оскільки податкова декларація з ПДВ за серпень 2013 року не була визнана як податкова звітність, у звязку з тим, що була оформлена з порушенням загальних вимог оформлення документів податкової звітності, повернута платнику податку та вважається такою, що взагалі не подана.

Дослідивши обставини справи щодо відмови в прийняття податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року судом в постанові від 05.02.2015 року зазначено про відсутність провини позивача в порушенні строків податкової звітності відповідно до п.49.12 ст. 49 ПК України.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в постанові від 05.02.2015 року встановлена неправомірність відмови ДПІ в прийнятті податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року ТОВ ВІНПРОМОПТ.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Оскільки судом встановлено, що висновки акту перевірки від 20.05.2014 року №1049/22-01/37898313 ґрунтуються саме на тих обставинах, що ДПІ відмовила в прийнятті податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року ТОВ ВІНПРОМОПТ, а отже висновки акту перевірки про завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за серпень 2013 року у сумі 3336418грн. є неправомірними.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2014 року про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3336418,00 гривень за звітний період серпень 2013 року по декларації № від 04.04.2014 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_1 управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин