Справа № 2-а-6865/09/2170
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2011 р.Справа № 2-а-6865/09/2170

Категорія:9,2,1Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року у справі за адміністративним позовом Великопетиської міжрайонної Державної податкової інспекції Херсонської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафної санкції та за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Великопетиської міжрайонної Державної податкової інспекції Херсонської області про визнання нечинними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій

В С Т А Н О В И В:

У березні 2009 року Великопетиська міжрайонна Державна податкова інспекція Херсонської області (далі по тексту Великопетиська МДПІ, позивач) звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1, відповідач) та просила стягнути фінансові штрафні санкції у сумі 5351,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2009 року при проведенні перевірки відповідача було встановлено ряд порушень, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, та невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій, яка значиться у денному звіті РРО, не зберігання щоденних фіскальних звітів РРО в КОРО, не зберігання контрольних стрічок протягом встановленого терміну.

У липні 2010 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Великолепетиської МДПІ про визнання рішення про застосування штрафних санкцій № від 17 лютого 2009 року на суму 5351,25 грн. нечинним та про його скасування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що податковим органом порушено вимоги п. 7.2 та п. 4.7 п.4 Порядку направлення органами ДПС України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування фінансових санкцій у звязку з тим, що рішення про застосування штрафної санкції було направлена податковим органом на адресу, по якій позивачка не проживає.

Крім того, якщо податковий орган застосував штрафні санкції відповідно до кількох законодавчих актів то складається відповідна кількість рішень про застосування фінансових санкцій, але прийнятим рішенням була визначена штрафна санкція, за порушення вимог як Закону України від 06 липня 1995 року №265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(надалі Закон №265/95) так і Положення про ведення касових операцій у національній валюті, що є порушенням.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року позовні вимоги Великолепетиської МДПІ до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафної санкції були задоволені.

Суд стягнув ФОП ОСОБА_1 в доход державного бюджету податкову заборгованість в розмірі 5351,25 грн.

В задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги Великолепетиської МДПІ, суд виходив з того, що субєкт владних повноважень діяв на підставі та в межах закону.

Відмовляючи ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що доказів порушення Великолепетиської МДПІ норм Закону №265/95 позивачкою не надано, у звязку з чим. її вимоги є безпідставними.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб у судове засідання, та за відсутності клопотань від усіх осіб, про розгляд справи за їх участю.

Зясувавши обставини справи, проаналізувавши доводи апелянта та рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції було встановлено, що посадовими особами ДПА України Херсонської області проведена перевірка, щодо контролю за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці - магазину, що належить відповідачці.

За результатами перевірки складено акт від 12 лютого 2009 року №0160/21/22/23/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення ст. 3 Закону №265/95-ВР та п.2.6 Постанови НБУ «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, та невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій, яка значиться у денному звіті РРО, не зберігання щоденних фіскальних звітів РРО в КОРО, не зберігання контрольних стрічок протягом встановленого терміну.

Відповідно до чого на підставі матеріалів перевірки прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 17 лютого 2009 року № на суму 5351,25 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Херсонським окружним адміністративним судом винесено обґрунтоване рішення, виходячи із наступного.

Згідно із 4.6. Наказу ДПА України від 21 червня 2001 року № 253, податкове повідомлення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Посилання апелянта на те, що податковим органом порушено вимоги по направленню рішення про застосування штрафних санкцій, судом до уваги не приймаються, оскільки в матеріалах справи є поштове повідомлення з відміткою про вручення.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і було направлено рішення про застосування штрафної санкції. Відомостей про те, що відповідачка, сповіщала Великолепетиську МДПІ про зміну місця реєстрації нею до суду надано не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропущення строку на звернення ФОП ОСОБА_1 з позовом до Великолепетиської МДПІ, та бажає зазначити наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Якщо брати до уваги встановлений строк звернення до суду на день прийняття рішення про застосування штрафної санкції, який обчислювався одним роком, то ФОП ОСОБА_1, навіть в цьому випадку пропущено строк. Оскільки позовну заяву, щодо скасування рішення про застосування штрафної санкції, подано до суду 26 липня 2010 року, рішення про застосування штрафної санкції прийнято 17 лютого 2009 року, річний строк сплинув ще 17 лютого 2010 року.

Згідно до ст. 2 Закону України №265/95-ВР фінансова санкція стягується за порушення вимог даного Закону з субєктів підприємницької діяльності за місцем їх реєстрації до відповідного місцевого бюджету та підлягає перерахуванню субєктами підприємницької діяльності в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкції.

Відповідно до положень пункту 11 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»фінансові (штрафні) санкції, суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку органами державної податкової служби.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, та вважає їх такими, що не відповідають нормам законодавства, та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 195, 197, ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 п.1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2010 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Сила»до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання нечинним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова