Справа № 22-а-681/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
04 квітня 2011 року м.Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.
суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання провести перерахунок та виплатити пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1, -
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та є інвалідом 3 групи, внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державої пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв»язку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов»язати відповідача нарахувати і виплатити основну та додаткову пенсію згідно вимог закону з 01 січня 2008 року.
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 23жовтня 2009 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобов»язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну та додаткову пенсію з 01 січня 2008 року відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1.ч.1 ст. 197 КАС України у звязку з відсутністю клопотань осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Кагарлицькому районі Київської області, отримує пенсію як інвалід 3 групи, потерпілим від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.
Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 3 групи та потерпілий від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2008 року.
Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії.
Судом першої інстанції не було враховано, що положення ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про несення змін до деяких законодавчих актів України» було чинним до дня винесення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.
Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
В той же час з дати прийняття рішенння Конституційним Судом України позивач має право на виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином правильно визначивши право позивача, як потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інваліда 3 групи, внаслідок захворювання, пов»язаного з впливом аварії на ЧАЕС, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 09.10.2009 року, отже його право на отримання державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виникає з 09.10.2008 року, оскільки відповідач наполягає на застосуванні наслідків ст. 99 КАС України.
Крім того, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення на користь позивача судового збору з відповідача.
Судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 94 КАС України, відповідно до якої у випадку ухвалення рішення на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з Державного бюджету України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову в частині строку нарахування і виплати підвищення необхідно змінити, а в частині розподілу судових витрат скасувати, з прийняттям нової постанови про віднесення судових витрат позивача за рахунок Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.
Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року в частині строку нарахування і виплати державної та додаткової пенсії- змінити, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням вже проведених виплат, державну та додаткову пенсію з 09 жовтня 2008 року, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 23 жовтня 2009 року в частині стягнення судових витрат з УПФ України в Кагарлицькому районі Київської області скасувати і в цій частині прийняти нову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. з Державного бюджету України.
В решті постанову залишити без змін.
Копію постанови направити учасникам справи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________