Справа № 816/4432/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4432/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорика С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька торгова гільдія"
до відповідача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення
В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька торгова гільдія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (усною ухвалою суду від 11 листопада 2015 року замінено відповідача на його правонаступника Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області), Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі Кременчуцька ОДПІ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.12.2014 № /2812.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідачем протиправно винесено спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки Z-звіт за 10.09.2013 роздрукований 11.09.2013 внаслідок установки та налагодження модему з 10 години 00 хвилин 09.09.2013 по 16 годину 00 хвилин 10.09.2013, що виключило можливість забезпечити своєчасний друк Z-звіту, а відтак, і можливість здійснення оприбуткування отриманих 10.09.2013 готівкових коштів. Позивач наголошував на тому, що режим роботи контролерів та касирів на зимово-осінній період встановлений з 7 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин, тобто відновлення роботи реєстратора розрахункових операцій (16 година 00 хвилин) сталося пізніше встановленого на підприємстві часу роботи касирів, що унеможливило роздрукування Z-звіту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях (а.с.199-20 т.1) просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в ході проведеної перевірки встановлено порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, що полягало у несвоєчасному (не в день одержання) оприбуткуванні готівкових коштів, а саме: 10.09.2013 сума готівкових розрахунків із споживачами згідно з розрахунковою книжкою від 04.09.2013 №1/НОМЕР_1 склала 12340,39 грн, вказані готівкові кошти оприбутковано 11.09.2015 в розділі 2 книги обліку розрахункових операцій № від 17.10.2012.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при причини неявки суду не повідомив, клопотань не надав, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.211-213 т.1).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія", є юридичною особою та знаходиться на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ (а.с.167-170 т.1).

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" має право здійснювати наступні види діяльності за КВЕД-2010: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у; 81.30 Надання ландшафтних послуг; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту (а.с.171 т.1).

13.11.2014 працівниками Головного управління Міндоходів у Полтавській області на підставі наказу від 12.11.2014 №13 (а.с.202 т.1) та направлень від 12.11.2014 №1050, №1049 (а.с.103-104 т.1) проведено фактичну перевірку ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: каси, що розташована за адресою м. Кременчук, вул. Першотравнева, 43. За результатами даної перевірки складено акт №0188/16/31 від 23.12.2014/22/33180734 (а.с.205 т.1).

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем на оспорюються.

Згідно з висновками акта перевірки встановлено порушення ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" пункту 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національної валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637.

Під час перевірки встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, а саме:

10.09.2013 сума готівкових розрахунків із споживачами згідно з розрахунковою книжкою від 04.09.2013 №1/НОМЕР_1 (використані розрахункові квитанції з АКАА 627502 по АКАА 627545 за 10.09.2013) склала 12340,39 грн; вказані готівкові кошти оприбутковано 11.09.2015 в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" книги обліку розрахункових операцій № від 17.10.2012.

На підставі акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 № /2812, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та згідно з абзацом третім статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 61701,95 грн (а.с.137 т.1).

Не погоджуючись із вищезазначеним податковим повідомленням рішенням, ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню субєкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням Кременчуцької ОДПІ від 04.12.2014 № /2812 до ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 61701,95 грн у зв'язку з незабезпеченням оприбуткування коштів у повній сумі в день їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (надалі КОРО) № від 17.10.2012.

Матеріалами справи підтверджено, що готівкові кошти у сумі 12340,39 грн, отримані позивачем 10.09.2013 з проведених розрахунків зі споживачами згідно з розрахунковою книжкою №1/НОМЕР_2 від 04.09.2013 (використані розрахункові квитанції з АКАА 627502 по АКАА 627545 за 10.09.2013) (а.с.28-71 т.1), оприбутковані підприємством у розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" КОРО № від 17.10.2012 лише 11.09.2013 (а.с.73 т.1).

Із письмових пояснень позивача вбачається (а.с.86-88 т.2), що у зв'язку із установкою та налагодженням модему 10.09.2013 розрахунок з покупцями проведено згідно з розрахунковою книжкою №1/НОМЕР_2 від 04.09.2013 (використані розрахункові квитанції АКАА з №627502 по АКАА 627545) на суму 12340,39 грн; на наступний день (11.09.2013) після налагодження модему роздруковано Z-звіт і внесено у КОРО відповідний запис, що, на думку позивача, свідчить про своєчасне оприбуткування готівкових коштів.

З такими твердженнями позивача суд не погоджується та зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначається Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі Закон України № 265/95-ВР). Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (надалі Положення №637).

Пунктом 2.2 Положення №637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО (реєстратор розрахункових операцій) або використанням РК (розрахункова книжка) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно зі статтею 2 Закону України № 265/95-ВР та пунктом 1.2 Положення № 637 книга обліку розрахункових операцій належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах державної податкової служби України, що містить номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій; оприбуткування готівки проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Форма книги обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій визначається Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 №417 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1618/24150 (надалі Порядок №417).

З матеріалів справи вбачається, що за господарською одиницею "Ринок центральний", що розташована за адресою: вул. Першотравнева, 43, м. Кременчук, у Кременчуцькій ОДПІ зареєстрований реєстратор розрахункових операцій "МІNІ-600.04 МЕ", заводський номер ПА 64113461, фіскальний номер НОМЕР_1 з версією програмного забезпечення 64-01 (а.с.25 т.1).

З додатку 6 до Порядку реєстрації та ведення книги обліку розрахункової операцій і розрахункових книжок (довідка про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій № від 16.09.2009) та додатку 2 до цього Порядку (книга обліку розрахункових операцій за №/5) /а.с.24, 20 т.1/ вбачається, що за даною господарською одиницею зареєстрована книга обліку розрахункових операцій за № (дата реєстрації 17.10.2012) та розрахункова книжка серії АКАА з номерами сторінок 627501 по 627600 (дата реєстрації 04.09.2013).

У розділі 4 "Облік ремонтів, робіт з технічного обслуговування і перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО" (сторінки 142-143) КОРО внесений запис про установку та налагодження модему з 10 години 00 хвилин 09.09.2013 по 16 годину 00 хвилин 10.09.2013 (а.с.72 т.1), що, на думку позивача, є безумовною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення з підстави неможливості роздрукування Z-звіту за 10.09.2013 та внесення відповідного запису до КОРО.

Дії платника податків у випадку виходу з ладу РРО регулюються статтею 5 Закону України № 265/95-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

З огляду на наведені вище положення суд дійшов висновку, що в період виходу з ладу РРО субєкт господарювання повинен здійснювати виконання записів про рух готівкових коштів та суми розрахунків за обліком розрахункових квитанцій.

Даний висновок ґрунтується на положеннях пункту 6 розділу 4 Порядку №417, у якому зазначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Таким чином, твердження позивача є необґрунтованим та не є підставою для задоволення позовних вимог.

З огляду на вказані приписи законодавства та відповідні обовязки позивача, зокрема щодо наявності книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО, суд відхиляє доводи позивача про неможливість внесення записів до КОРО про прийняті грошові кошти згідно з розрахунковими квитанціями АКАА 627502 по АКАА 627545 за 10.09.2013 з підстави передання КОРО разом з касовим апаратом (РРО) для проведення робіт з установки та налагодження модему. У звязку з чим лист-довідка ПП "Такт-Сервіс" (підприємство, що здійснювало роботи з обслуговування касового апарату) від 28.012016 №1 (а.с. 104 т.2) та заява касира позивача від 04.02.2016 (а.с. 105 т.2) не спростовують вищенаведеного.

Статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (надалі Указ № 436/95) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

При цьому, слід зауважити, що даною нормою передбачено застосування штрафних санкцій за неоприбуткування готівки у касах, в тому числі несвоєчасне оприбуткування.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 01.04.2014 у справі № 21-54а14), пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Верховний Суд України, усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції пункту 2.6 Положення, вже неодноразово висловив свою правову позицію. Зокрема, у постановах від 26 лютого 2013 року (справи №№ 21-7а13, 21-35а13) в частині, що стосується оприбуткування готівки у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК, суд указав, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.11.2013 у справі № 21-370а13 тощо.

З урахуванням викладеного, позивачем порушені вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення № 637, тому сума фінансових санкцій у розмірі 61701,95 грн, застосована податковим органом на підставі статті 1 Указу № 436/96 за порушення вимог пункту 2.6 Положення № 637, є обґрунтованою.

Отже, відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 04.12.2014 №/2812, яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 61701,95 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, згідно з положеннями частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, представником відповідача в повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька торгова гільдія" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна