Справа № 826/23060/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Київської міської митниці Державної фіскальної служби України до Головного управління юстиції у м.Києві про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанови державного виконавця від 23.09.2015 року про накладення штрафу та про стягнення з боржника виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №44852749.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна», особа, яка не брала участі у справі, але судове рішення стосується її прав, свобод, інтересів чи обов'язків, подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2013 року у справі № 826/7625/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2015, визнано протиправною бездіяльність Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо неподання висновку про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість та зобов'язано розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" від 01.03.2013 року 96/03 за процедурою, встановленою законодавством.

Постановою Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження від 29.09.2014 року № 44852749 з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Листом від 09.10.2014 року № 11285/1/26-70-52-05 відповідач проінформував старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махову Д. А. про розгляд заяви ТОВ "Аскоп-Україна" від 01.03.2013 року № 96/03, після чого, останньою 24.10.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 44852749.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 листопада 2014 року у справі 826/17065/14 визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, прийняту 24 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві у рамках виконавчого провадження ВП № 44852749 та воно було поновлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем неодноразово, а саме: 15.07.2015, 03.09.2015 та 23.09.2015 направлялись до Київської міської митниці ДФС вимоги про зобов'язання виконати рішення суду, а саме: розглянути заяву ТОВ "Аскоп-Україна" від 01.03.2013 № 96/03 за процедурою, встановленою законодавством.

Оскільки, в наданий для самостійного виконання строк рішення суду боржником не було виконано, старшим державним виконавцем винесено спірні постанови від 23.09.2015 року про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду в сумі 680 грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Вказані постанови позивач вважає протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо протиправності оскаржуваних постанов, у зв'язку із фактичним виконанням позивачем судового рішення.

Проте, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 N 606-XIV (далі - Закон N 606-XIV), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 25 Закону N 606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону N 606-XIV.

Частиною другою статті 75 Закону N 606-XIV у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 89 вказаного Закону N 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону N 606-XIV у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ст. 28 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618 (далі - Порядок №618).

Відповідно до Порядку №618, за результатами розгляду заяви про повернення надмірно сплаченого податку митний орган зобов'язаний вчинити відповідні дії, результатом яких є складання висновку про повернення коштів платнику та направлення такого висновку до органу казначейської служби. У разі відсутності факту надмірної сплати податку митний орган повідомляє платника про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 N 611/147, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за N 1095/14362 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Як встановлено судом, ТОВ «Аскоп-Україна» у відповідності до Порядку №618 звернувся до митниці з належно оформленою заявою про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Листом 25.03.2013р. Товариство було повідомлено, що, у зв'язку з процедурою касаційного оскарження у справі 2а-9857/12/2670, розгляд питання про повернення коштів є передчасним.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 липня 2013 року у справі 826/7625/13-а, яка набрала чинності, визнано протиправною бездіяльність Київської регіональної митниці щодо нерозгляду зави та зобов'язано розглянути заву за процедурою, встановленою законодавством, при цьому, в мотивувальній частині судового рішення було чітко зазначено про правомірність вимог заявника.

Як було зазначено вище, 24.10.2014 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві МаховоюД.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вищенаведеного судового рішення з підстав його повного виконання, проте, ця постанова була скасована рішення Окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, в якому, зокрема, зроблено висновок про те, що митним органом не вчинено передбачених законодавством дій, направлених на встановлення факту наявності/відсутності підстав для повернення позивачу коштів, а тому відмова митного органу у задоволенні заяви позивача прийнята з формальних підстав.

Аналогічні висновки зроблені Київським апеляційним адміністративним судом в постанові від 25 березня 2015 року у справі 826/7625/13-а за розглядом заяви ТОВ «Аскоп-Україна» про визнання протиправною бездіяльності Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України з виконання постанови суду від 08 липня 2013року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом першої інстанції під час розгляду цієї справи не було враховано висновків, викладених в судових рішеннях, які набрали законної сили, і якими встановлено, що розгляд заяви ТОВ «Аскоп-Україна» шляхом надання листів певного змісту, не може вважатись належним виконанням постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 липня 2013 року у справі 826/7625/13-а.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення адміністративного позову без задоволення.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 листопада 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Київської міської митниці Державної фіскальної служби України до Головного управління юстиції у м.Києві про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Постанова в повному обсязі складена 11 лютого 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.