Справа № 825/1655/14
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Чернігів Справа № 825/1655/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.

за участі секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АСАС" до Новгород-Сіверської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду 15.05.2014 надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АСАС" (далі ТОВ "АСАС") до Новгород-Сіверської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі Новгород-Сіверська ОДПІ), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новгород-Сіверської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 05.12.2013 № 000272200.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 апеляційну скаргу ТОВ "АСАС" залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року без змін.

Не погоджуючись з рішеннями апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який своєю ухвалою від 17.11.2015, касаційну скаргу ТОВ "АСАС" - задовольнив частково, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 - скасував та направив справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, із зобовязанням при новому розгляді справи дослідити обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "Украдор", а саме: можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної сплати позивачем податку на додану вартість в ціні товарів (послуг), що придбані платником податку; руху активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом.

Свої позовні вимоги ТОВ "АСАС" мотивує тим, що вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки висновки викладені в акті перевірки від 28.11.2013 № 400/22/38049131 суперечать фактичним обставинам та зауважив, що під час проведення перевірки, інспектору відповідача були надані первинні документи, в яких зафіксовано господарські операції, що стосувались предмета перевірки. Дані документи описані в акті перевірки.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, що позивачем не доведено належними доказами реальність господарських операцій між ТОВ «АСАС» та ТОВ «Украдор».

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2011 ТОВ "АСАС" зареєстроване у якості юридичної особи (а.с. 23 Т.1), включене до ЄДРПОУ, як платник податків перебуває на податковому обліку та є платником податку на додану вартість (а.с. 24 Т.1).

Судом встановлено, що на підставі направлення від 26.11.2013 №79 виданого Новгород-Сіверською ОДПІ, головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у м. Чернігові ОСОБА_3 та наказу першого заступника начальника Новгород-Сіверської ОДПІ від 25.11.2013 №191 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "АСАС" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності і правомірності визначення податку на додану вартість за жовтень-грудень 2012 та за квітень 2013 року.

Перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «АСАС» ОСОБА_1, в період з 26.11.2013 по 27.11.2013, за результатами якої складено акт від 28.11.2013 № 400/22/38049131 (а.с. 15-21).

В ході проведення перевірки Новгород-Сіверською ОДПІ встановлено порушення п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1. ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством було занижено податок на додану вартість на загальну суму 735115 грн. в тому числі за жовтень 2012 року на суму 107926 грн., за листопад 2012 року на суму 235252 грн., за грудень 2012 року на суму 216085 грн., за квітень 2013 року на суму 175852 грн.

На підставі акта перевірки від 28.11.2013 № 400/22/38049131 Новгород-Сіверською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення №000272200 від 05.12.2013, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 918893,75 грн. (у т. ч. за основним платежем 735115,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 183778,75 грн.) (а.с. 22 Т.1).

Судом також встановлено, що серед видів економічної діяльності ТОВ "АСАС" є 46.71 - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Також судом встановлено, що між ТОВ "АСАС" та ТОВ "Украдор" було укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 31.08.2012 №10 (а.с.25, Т.1).

Згідно пункту 1.1 договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити вчасно нафтопродукти в асортименті.

Пунктом 1.2 цього договору передбачено, що асортимент, ціна, кількість та загальна вартість товару визначається в рахунках-фактурах (далі Рахунках) або видаткових накладних (далі Накладних) при поставці кожної партії. Рахунки та Накладні є невідємною частиною цього договору.

На виконання зазначених договірних зобов'язань між сторонами, були виписані видаткові накладні та відповідні рахунки (а.с. 26-57 Т.1, 63-92 Т.1).

Судом встановлено, що позивач сформував спірну суму податкового кредиту на підставі податкових накладних на загальну суму 559258,07 грн.: № 5 від 15.10.2012 р.; № 6 від 15.10.2012 р.; № 7 від 16.10.2012 р.; № 8 від 16.10.2012 р.; № 35 від 23.10.2012 р.; № 37 від 26.10.2012 р.; № 38 від 26.10.2012 р.; № 39 від 26.10.2012 р.; № 40 від 29.10.2012 р.; № 1 від 01.11.2012 р.; № 2 від 01.11.2012 р.; № 3 від 06.11.2012 р.; № 4 від 07.11.2012 р.; № 5 від 09.11.2012 р.; № 6 від 09.11.2012 р.; № 7 від 12.11.2012 р; № 8 від 15.11.2012 р.; № 9 від 16.11.2012 р.; №10 від 19.11.2012 р.; №11 від 19.11.2012 р..; №12 від 21.11.2012 р.; №13 від 23.11.2012 р.; № 14 від 26.11.2012 р.; №15 від 27.11.2012 р.; №1 від 03.12.2012 р.; №2 від 05.12.2012 р.; №3 від 17.12.2012 р.; №4 від 17.12.2012 р.; № 5 від 18.12.2012 р.; № 6 від 18.12.2012 р.; № 7 від 25.12.2012 р.; № 9 від 27.12.2012 р. (а.с. 126-157 Т.1).

Дані податкові накладні були включені до реєстру податкових накладних за жовтень 2012 р., листопад 2012 р., грудень 2012 р. та операції щодо придбання нафтопродуктів були відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "АСАС" наступним чином: сума без ПДВ Дт -281 Кт -631, сума ПДВ Дт -644 Кт -631, що підтверджується відомостями обліку розрахунків по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за жовтень-листопад-грудень 2012 р. (а.с. 58 62 Т.1).

ТОВ "АСАС" було здійснено оплату товару, що підтверджується копіями платіжних доручень від 09.10.2012 р. № 148, від 10.10.2012 р. № 150, від 07.11.2012 р. № 186, від 07.11.2012 р. № 191, від 07.12.2012 р. № 235, від 17.12.2012 р. № 243, від 29.12.2012 р. № 263, від 04.01.2013 р. № 8, від 11.01.2013 р. № 14, від 16.01.2013 р. № 18, від 17.01.2013 р. № 19, від 28.01.2013 р. № 44, від 30.01.2013 р. № 49, від 18.02.2013 р. № 84, від 19.02.2013 р. № 91, від 20.02.2013 р. № 92, від 21.02.2013 р. № 94, від 22.02.2013 р. № 98, від 27.02.2013 р. № 105, від 28.02.2013 р. № 107, від 07.03.2013 р. № 116, від 15.03.2013 р. № 131, від 29.03.2013 р. № 154, від 04.04.2013 р. № 159, від 05.04.2013 р. № 161, від 05.04.2013 р. № 167, від 10.04.2013 р. № 175, від 15.04.2013 р. № 180, від 22.04.2013 р. № 190, від 23.04.2013 р. № 195; від 25.04.2013 р. № 198, від 29.04.2013 р. № 205 та картками обліку розрахунків з ТОВ "Украдор" за жовтень2012 р.- квітень 2013 р. (а.с. 93-125 Т.1)

Як вбачається з матеріалів справи, доставка товару здійснювалась ТОВ "Украдор", що підтверджується товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 4 від 15.10.2012 р.; № 5 від 15.10.2012 р.; № 6 від 16.10.2012 р.; № 7 від 16.10.2012 р.; № 8 від 23.10.2012 р.; № 9 від 26.10.2012 р.; № 10 від .10.2012 p.; № 11 від 26.10.2012 p.; № 12 від 29.10.2012 p.; № 13 від 01.11.2012 p.; № 15 від 06.11.2012 p.; № 16 від 07.11.2012 p.; № 17 від 09.11.2012 p.; № 18 від ».11.2012 p.; № 19 від 12.11.2012 p.; № 20 від 15.11.2012 p.; № 21 від 16.11.2012 p.; № 22 від 19.l1.2012 p.; № 23 від 19.11.2012 p.; № 24 від 21.11.2012 p.; № 25 від 23.11.2012 p.; № 26 від 5.11.2012 p.; № 27 від 27.11.2012 p.; № 28 від 05.12.2012 p.; № 29 від 17.12.2012 p.; № 30 від 17.12.2012 p.; № 31 від 18.12.2012 p.; № 32 від 18.12.2012 p.; приймальним актом № 1 від 03.12.12 (а.с. 174 202, 205 Т.1).

Починаючи з 25 грудня 2012 року транспортування товару від ТОВ "Украдор" здійснювалось ТОВ "АСАС" самостійно, власним автотранспортом, відповідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 31.08.2012 №10, що підтверджується товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1 від 25.12.2012 р.; № 3 від 27.12.2012 р. та подорожніми листами вантажного автомобіля від 25.12.2012 р. № 1, від 27.12.2012 р. № 3 з відміткою лікаря про допуск водія за станом здоров'я до керування автомобілем, а також відміткою механіка про технічний огляд автомобіля (а.с.203-204, 206-207 Т.1) .

Також, 03.01.2013 року між ТОВ "Украдор" (Постачальник) та ТОВ "АСАС" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1 (а.с. 208 Т.1).

На виконання зазначених договірних зобов'язань між сторонами, були виписані видаткові накладні та відповідні рахунки (а.с. 209-219 Т.1, 222-232 Т.1).

На підтвердження дійсності даної операції ТОВ "АСАС" були надані податкові накладні на загальну суму 175835,38 грн. № 1 від 03.04.2013 р.; № 2 від 06.04.2013 р.; № 3 від 11.04.2013 р.; № 4 від 12.04.2013 р.; № 5 від 18.04.2013 р.; № 6 від 18.04.2013 р.; № 7 від 23.04.2013; № 8 від 25.04.2013 р.; № 9 від 26.04.2013 р.; № 10 від 26.04.2013 р.; № 11 від 29.04.2013 (а.с. 236-246 Т.1).

ТОВ "АСАС" було здійснено оплату товару, що підтверджується копіями платіжних доручень від 04.07.2013 р. № 333, від 04.07.2013 р. № 334, від 08.07.2013 р. № 345, та картками обліку розрахунків з ТОВ "Украдор" за квітень-липень 2013 р. (а.с. 233-235 Т.1).

Дані операції щодо придбання нафтопродуктів були відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "АСАС" наступним чином: сума без ПДВ Дт -281 Кт -631, сума ПДВ Дт -644 Кт -631, що підтверджується відомостями обліку розрахунків по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за квітень 2013 р. (а.с. 28 37 Т.2).

Транспортування товару від ТОВ "Украдор" було здійснено ТОВ "АСАС" самостійно та за власний рахунок, відповідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 03.01.2013 р. № 1, що підтверджується товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 19 від 03.04.2013 р.; № 20 від 06.04.2013 р.; № 21 від 11.04.2013 р.; № 22 від 12.04.2013 р.; № 23 ід18.04.2013 р.; № 24 від 18.04.2013 р.; № 25 від 23.04.2013 р.; № 26 від 25.04.2013 р.; № 27 від 6.04.2013 р.; № 28 від 26.04.2013 р.; № 29 від 29.04.2013 р., та подорожніми листами вантажного автомобіля від 03.04.2013 р. № 34, від 06.04.2013 р. № 35, від 11.04.2013 р. № 36, від 12.04.2013 р; № 37,від 18.04.2013 р. № 40, від 23.04.2013 р. № 41, від 25.04.2013 р. № 42, від 26.04.2013 р. № 43, від 29.04.2013 р. № 44 з відміткою лікаря про допуск водія за станом здоров'я до керування автомобілем, а також відміткою механіка про технічний огляд автомобіля (а.с. 8-27 Т.2).

Окрім того, позивачем були приєднані до матеріалів справи журнал реєстрації довіреностей з 01.02.2012 по 24.07.2014 (а.с.169-180 Т.3), сертифікати відповідності бензину (а.с. 183-198 Т.3); паспорти якості нафтопродуктів (а.с. 199-218 Т.3).

На підтвердження фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення даних господарських операцій, позивачем було приєднано до матеріалів справи договір оренди ємностей для зберігання нафтопродуктів № 4/12 від 30.07.2012 р., акт здачі-прийняття обладнання (ємностей) від 01.08.2012 р.(а.с. 66-67 Т.2), що знаходяться в м. Шостка по вул. Шевченка,45 та договори оренди обєктів нерухомості від 23.07.2012 р. № 5/12 (АЗС по вул. Шевченка,45 в м. Шостка), від 23.07.2012 р. № 6/12 (АЗС по вул. Халтуріна в м. Шостка), від 23.07.2012 р. № 7/12 (АЗС по вул. Некрасова,6 в м. Шостка), від 23.07.2012 р. № 8/12 (АЗС по пров. Ювілейному, 4-А в м. Середина-Буда) та акти здачі-прийняття АЗС від 01.08.2012 р (а.с. 66 73 Т.2).

На підтвердження використання придбаного товару у господарській діяльності, позивачем було зазначено, що одержані, відповідно до товарно-транспортних накладних нафтопродукти були оприбутковані на складах паливо-мастильних матеріалів ТОВ "АСАС", що підтверджується записами за відповідні періоди в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти), а саме бензину А-92 та дизельного палива та товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти), а саме бензину А-95 (а.с. 48-65 Т.2). Для підтвердження реалізації одержаних нафтопродуктів через мережу автозаправних станцій АЗС, позивачем були надані торгові патенти на провадження торговельної діяльності, а саме серія ТПВ № 399932, виданим на АЗС по вул. Шевченка,45 в м. Шостка,серія ТПВ № 399933, виданим на АЗС по вул. Некрасова,6 в м. Шостка, серія ТПВ № 399934, виданим на АЗС по вул. Халтуріна в м. Шостка, серія ТПВ № 399919, виданим на АЗС по пров. Ювілейному,4-А в м. Середина-Буда, а також накладні на внутрішнє переміщення товару зі складу до АЗС, змінні звіти АЗС за жовтень-грудень 2012 р. та квітень 2013 р., за зміни, в яких нафтопродукти приймались операторами АЗС та журнали обліку надходження нафтопродуктів на АЗС (а.с. 74-220 Т.2).

Судом встановлено, що ТОВ "АСАС" здійснювало перевезення нафтопродуктів за допомогою автомобіля МАЗ-500А, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом цистерною ГКБ 8350 реєстраційний номер НОМЕР_2, який закріплений за водієм ОСОБА_4, що підтверджується договором суборенди транспортного засобу № 4 від 24.12.2012 р., актом здачі-прийняття автомобіля МАЗ-500А від 24.12.2012 р., договором оренди транспортного засобу № 11/12 від 24.12.2012 р., актом здачі-прийняття причепа-цистерни ГКБ 8350 від 24.12.2012 р., наказом від 25.12.2012 р. № 8-к про прийняття на роботу водія ОСОБА_4, наказом від 03.05.2012 р. № 1-к про прийняття на роботу експедитора ОСОБА_5, свідоцтвом про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, медичною довідкою щодо придатності до керування транспортним засобом, узгодженням умов та режиму перевезення небезпечного вантажу, а саме дозволом № 1204 від 24.12.2012 р.(темін дії до 24.03.2013 р.) та дозволом № 203 від 21.03.2013 р. (темін дії до 21.06.2013 р.) (а.с. 40-47, 221-222 Т.2).

При цьому, ТОВ "АСАС" було здійснено орендну плату за користування бензовозом-цистерною ОСОБА_6, що підтверджується копіями платіжних доручень від 15.03.2013 р. № 132, від 21.06.2013 р. №306 (а.с. 227-228 Т.2).

ТОВ "Украдор" було виписано податкові накладні № 13 від 29.12.12 р.; № 12 від 30.04.13 р. (а.с. 229-230 Т.2).

Судом також встановлено, що перевезення товару від ТОВ "Украдор" до ТОВ "АСАС" здійснювалось протягом 5-10 хвилин, при цьому, ТОВ "Украдор" зареєстроване та знаходиться за адресою м. Шостка вул. Шевченка,45, а ТОВ "АСАС" орендує ємності для зберігання нафтопродуктів, які також знаходяться за цією ж адресою, що підтверджується відповідним договором (а.с. 67 Т.2).

Також, згідно вищезазначених товарно-транспортних накладних, як у випадку здійснення доставки товару ТОВ "Украдор", так і у випадку транспортування товару ТОВ "АСАС" перевезення нафтопродуктів здійснювалось автомобілем МАЗ-500А, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом-цистерною ГКБ 8350, реєстраційний номер НОМЕР_2.

ТОВ "АСАС" орендувало у ТОВ "Украдор" автомобіль МАЗ-500А (бензовоз-цестерну), реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснювало перевезення товару з пункту: м. Шостка вул. Шевченка, 45 в пункт: м. Шостка вул. Шевченка, 45 оформлюючи дані операції як самостійні угоди, що в свою чергу передбачено договорами купівлі-продажу нафтопродуктів № 1, № 10.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АСАС» та ТОВ «Украдор» є платниками податку на додану вартість.

Так, у відповідності до статті 4 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.27. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України) визначено, що витрати витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.2. статті 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, підпунктом 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, у пункті 198.1. статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1. статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення ПК України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Зважаючи на зміст наведеної норми процесуального права та враховуючи, що вимоги заявленого позову полягають у скасуванні податкового повідомлення-рішення, предметом доказування у даній справі мають бути саме обставини, які свідчать зокрема, про реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Це підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справах, повязаних з визначенням податкових зобовязань з податку на додану вартість та бюджетним відшкодуванням податку на додану вартість, в яких Верховний Суд України звертає увагу на необхідність зясування судами при розгляді справ на те, чи мали операції з придбання та реалізації товарів (послуг) реальний характер, як перевозились і зберігались товари (чиїм транспортом, за чий рахунок, яким є розмір витрат, якою особою виконувались роботи чи надавались послуги, які матеріали використовувалися для виконання робіт), чи були такі операції взагалі можливі з урахуванням оперативності їх проведення та інше.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.11.2015 та з метою дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "Украдор" судом було витребувано від ТОВ «АСАС» докази щодо можливостей контрагента позивача, а саме ТОВ "Украдор" щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; руху активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом.

Суд зауважує, що ТОВ "АСАС" не надані суду докази на підтвердження можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, доказів наявності технічних та технологічних можливостей; руху активів у процесі здійснення господарських операцій між ТОВ «АСАС» та ТОВ «Украдор», обґрунтовуючи тим, що на даний момент не має господарських звязків з ТОВ "Украдор".

Поряд з цим, як вбачається з Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 21.12.2015 (а.с. 240-242, 243-246 Т.3), засновниками та особами, які обрані до органу управління ТОВ "АСАС" та ТОВ "Украдор" є ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а отже останні є повязаними особами, а тому суд не приймає відмову ТОВ "АСАС" від надання документів на підтвердження можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору.

ОСОБА_7 того, згідно наданої контролюючим органом довідки 1ДФ (а.с. 251 Т.3) у штаті ТОВ "Украдор" працювало лише 4 працівники, що вказує на недостатність кваліфікованого персоналу для здійснення спірної господарської операції.

ОСОБА_7 того, в ході аналізу документів, наданих ТОВ "АСАС" на перевірку, встановлено, що товариством за адресою м. Шостка, вул. Шевченка, 45 орендується АЗС. Згідно з реєстраційними даними ТОВ "Украдор" знаходиться за юридичною адресою: м. Шостка, вул. Шевченка, 45. Аналізуючи надані до Новгород-Сіверської МДПІ ТТН на транспортування бензину А-92 та А-95, встановлено, що бензин перевозився протягом 5 хвилин від постачальника ТОВ "Украдор" до покупця ТОВ "АСАС", що ставить під сумнів фактичне перевезення товару. У ТТН за квітень 2013 року у графі "Авто підприємство", "Замовник" та "Вантажоодержувач" зазначено одне підприємство ТОВ "АСАС".

ОСОБА_7 того, Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року N 281/171/578/155 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. встановлено єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Згідно пунктів 5.4.1-5.4.3 Інструкції перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

Маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об'ємно-масовим методом.

Маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах або за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Пунктами 7.5 та 10.2 Інструкції передбачений Порядок відпуску нафти та нафтопродуктів автомобільним транспортом та Порядок приймання нафтопродуктів на автозаправних станціях.

Разом з тим, позивачем не надані суду документи на підтвердження транспортування нафтопродуктів у процесі виконання спірних поставок, прийняття товару за кількістю та якістю, відпуску та обліку нафтопродуктів, оформлених у відповідності до вказаних вище норм Інструкції.

Наведені обставини в сукупності з іншими доказами, в тому числі щодо відсутності у контрагента ТОВ «Украдор» технічних та технологічних можливостей виконати розглядувані поставки, свідчать про відсутність факту здійснення даних господарських операцій та реальної зміни майнового стану платника податків.

Суд наголошує, що надані позивачем документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, оскільки згідно зі статтею 1 Закону 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з аналізу вищезазначених норм суд дійшов висновку, що ТОВ "АСАС" не мало права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за відсутності факту придбання нафтопродуктів, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за належних доказів Новгород-Сіверська ОДПІ мала всі підстави для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Приписами частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 05.12.2013 року № 000272200.

За таких обставин, в задоволенні адміністративного позову ТОВ "АСАС" необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову товариству з обмеженою відповідальністю "АСАС" відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падій