Справа № 809/3425/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа № 809/3425/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області- Івашківа М.С.,

представника відповідача ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області- Панченка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до відповідача: ОСОБА_2 РДА Івано-Франківській області, ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- територіальна держінспекція з питань праці в Івано-Франківській області

про скасування п.1 розпорядження № 305 від 26.09.2014 року, визнання протиправним та скасування наказу № 589-к від 30.10.2014 року, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 РДА Івано-Франківській області, ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- територіальна держінспекція з питань праці в Івано-Франківській області про скасування п.1 розпорядження № 305 від 26.09.2014 року, визнання протиправним та скасування наказу № 589-к від 30.10.2014 року, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 вересня 2011 року наказом відділу освіти ОСОБА_2 РДА № 551-к ОСОБА_4 призначена на посаду заступника директора з дошкільного виховання Замулинецького навчально-виховного комплексу. Відповідно до наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА за № 474-к від 14.11.2014 року позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.11.2014 по 25.07.2017 року.

Згідно розпорядження ОСОБА_2 РДА від 26.09.2014 року № 305 «Про затвердження штатної чисельності дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів» із штату навчально- виховних комплексів виведено посаду «заступника директора з дошкільної роботи». На виконання даного розпорядження ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА було прийнято наказ № 548-к від 17.10.2015 «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК», яким попереджено працівників навчально-виховних комплексів про зміну в штатних розписах, вивід посади «заступника директора з дошкільної роботи» та переведення на посаду вихователя. Пунктом 2.3 наказу від 30.10.2014 року № 589-к позивачу було запропоновано переведення на посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису.

Вищевказаний наказ ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА № 589-к від 30.10.2014 року позивач вважає протиправним, оскільки на її думку приведення посади у відповідність до класифікатора професій не є зміною істотних умов праці, в змісті положень ст. 32 КЗпП України, так як у даному випадку не змінюється зміст трудової функції за такою посадою. Крім того вказаний наказ прийнято в порушення вимог КЗпП України, Закону України «Про відпустки», оскільки скорочено посаду позивача, в той час, коли вона перебуває у декретній відпустці.

У поданому адміністративному позові зазначено, що стаж, здобутий позивачем за період роботи на посаді «заступника директора з дошкільного виховання Замулинецького НВК» підлягає зарахуванню в стаж педагогічної роботи, факт виконання даної роботи підтверджено відповідними документами, зокрема витягом з наказу директора Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ» від 12.03.2013 року № 105 «Про розподіл функціональних обовязків, посадовою інструкцією заступника директора з дошкільного виховання.

Крім того, позивач вказує, що на час перебування у декретній відпустці їй стало відомо про наявність вакантної посади "заступника директора з навчально-виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ", однак відповідачем вказану посаду, яка на її думку є рівнозначною із попередньо займаною нею посадою "заступника директора з дошкільного виховання Замулинецького НВК«ЗОШ I-III СТ-ДНЗ", їй запропоновано не було, відповідей на її заяви про вихід із декретної відпустки та переведення на посаду "заступника директора з навчально-виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ» не надано. Порушення ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА вимог чинного трудового законодавства також підтверджено територіальною держінспекцією з питань праці в Івано-Франківській області. Внаслідок прийняття відповідачем протиправних рішень позивачу було завдано моральну шкоду, розмір якої нею оцінено в 30000 грн.

Таким чином, позивач просить скасувати п.1 Розпорядження ОСОБА_2 РДА від 26.09.2014 року № 305 «Про затвердження штатної чисельності дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів», яким виведено із штату навчально- виховних комплексів посаду "заступника директора з дошкільної роботи", визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області № 589-к від 30.10.2014 « Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК» щодо ОСОБА_4, зобовязати ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_4 в стаж педагогічної роботи період роботи на посаді "заступника директора з дошкільного виховання Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ" з 12 вересня 2011 року по дату перебування на даній посаді, визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА щодо не розгляду заяв ОСОБА_4 про вихід із соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та переведення на посаду «заступника директора з навчально- виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ», зобовязати відповідача - ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА перевести ОСОБА_4 на посаду «заступника директора з навчально- виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ» та стягнути з відповідача на користь позивача 30000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Вказав, що розпорядження ОСОБА_2 РДА від 26.09.2014 року № 305 «Про затвердження штатної чисельності дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів» прийнято у межах та у відповідності до чинного законодавства, а відтак немає правових підстав для його скасування. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області проти задоволення позовних вимог заперечив. Суду пояснив, що наказ № 548-к від 17.10.2015 «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК», ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області було прийнято на виконання розпорядження ОСОБА_2 РДА від 26.09.2014 року № 305. Даним наказом попереджено про зміни в штатних розписах навчально-виховних комплексів, вивід посади «заступника директора з дошкільної роботи» та переведення на посаду вихователя не лише ОСОБА_4, а й працівників інших НВК, які займали вказану посаду. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, а відтак в їх задоволенні просив відмовити.

В попередньому судовому засіданні представник третьої особи територіальної держінспекції з питань праці в Івано-Франківській області вказав, що за наслідками перевірки, викладеними в акті №09-12-0052/2 від 05.01.2016 року встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області вимог трудового законодавства

Вислухавши представника позивача, представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний звязок, судом встановлено наступне.

12 вересня 2011 року наказом ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області № 551-к ОСОБА_4 призначено на посаду заступника директора з дошкільного виховання Замулинецького навчально-виховного комплексу. ( а.с.104, т.I)

Відповідно до наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області за № 474-к від 14.11.2014 року позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.11.2014 по 25.07.2017 року. ( а.с.105, т. I).

Розпорядженням ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області від 26.09.2014 року № 305 «Про затвердження штатної чисельності дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів», виведено зі штату навчально-виховних комплексів посаду «заступника директора з дошкільної роботи».( а.с.106, т. I ).

На виконання вищевказаного розпорядження ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області видано наказ №548-к від 17.10.2014 «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК», яким попереджено працівників навчально-виховних комплексів про зміну в штатних розписах, вивід посади «заступника з дошкільної роботи» та переведення на посаду вихователя. ( а.с.109, т. I).

З метою приведення вищевказаного наказу №548-к від 17.10.2014 у відповідність до вимог трудового законодавства України та на виконання розпорядження ОСОБА_2 РДА від 26.09.2014 року № 305 ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА прийнято наказ від 30.10.2014 року № 589-к «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК». ( а.с.110, т. I).

Пунктом 2.3 вищевказаного наказу від 30.10.2014 року № 589-к ОСОБА_4 запропоновано посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижченаведене.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, в тому числі, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Однією з підстав для припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця є зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. ( п.1 ст.40 КЗ пП України).

В даному випадку перш ніж видати наказ про звільнення працівників за скороченням штату, слід довести необхідність скорочення штату та звільнення. Підприємства, установи, організації повинні приготувати техніко-економічне обґрунтування на скорочення посад чи штату працівників, що обовязково погоджується з профспілковим комітетом, якщо він діє на підприємстві, установі, організації. Якщо профспілки немає, то ці питання бажано погоджувати з виборним представником від трудового колективу. Після цього складається і затверджується новий штатний розпис. До нового штатного розпису не заносяться посади, які скорочено.

Пункт 1 ст.40 КЗ пП України передбачає можливість звільнення за скороченням штату при змінах в організації праці та виробництва. Можливість звільнення при відмові від продовження роботи у звязку і з змінами в організації виробництва передбачена у п.6 ст.36 КЗпП України. Однак дані підстави слід розрізняти.

Так звільнення за пунктом 1 ст.40 КЗпП України допускається у разі скорочення кількості працюючих, а при звільненні за п.6 ст.36 КЗ пП України скорочення кількості працюючих не відбувається.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше, ніж за два місяці.

З аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що під зміною істотних умов праці слід розуміти зміни систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо.

Таким чином, приведення посади у відповідність до класифікатора професій не є зміною істотних умов праці, оскільки в даному випадку не змінюється зміст трудової функції за такою посадою.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерств праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 ( далі-Інструкція) записи до трудової книжки про назву роботи, професії ( посади), на яку прийнято працівника вносяться відповідно до професійних назв робіт, зазначених у Класифікаторі професій.

Порядок виправлення неправильних чи неточних записів, внесених до трудової книжки, визначено п.2.6,2.8-2.10 Інструкції.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення виконує роботодавець, який зробив відповідний запис. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис , ліквідоване, відповідний запис робить правонаступник і засвідчує печаткою та підписом, а вразі відсутності правонаступника- вища організація, якій було підпорядковано підприємство, а разі її відсутності- облархів, держархів м. Києва, держархів м. Севастополя і держархів при раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, переведення на іншу роботу, нагородження та заохочення тощо мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Пунктом 2.5 Інструкції встановлено, що з кожним записом, що вноситься до трудової книжки на підставі наказу ( розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під підпис в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис із трудової книжки ( вкладиша).

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вищенаведених приписів Інструкції в особовій картці ОСОБА_4 відсутній запис про перевід у відповідності до наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА № 589-к від 30.10.2014 року на посаду вихователя та підпис позивача про ознайомлення.

Крім того позивача не ознайомлено з оскаржуваним наказом ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області №589-к від 30.10.2014 року «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК», яким ОСОБА_4 запропоновано посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису.

Відповідно до ч.3 ст.184 КЗ ПП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років ( до шести років- якщо дитина потребує домашнього догляду, і жінці надана відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку за ч.6 ст.179 КЗ ПП України) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обовязковим працевлаштуванням.

Отже, у будь-якому випадку, коли жінка має дитину до трьох ( шести) років, її звільнення за ініціативою роботодавця, в тому числі і внаслідок скорочення посади, заборонено, крім випадків повної ліквідації підприємства. Однак навіть у разі повної ліквідації підприємства звільнену жінку повинні працевлаштувати. Аналогічна правова позиція викладена у листі Мінсоцполітики України № 40/06-187-12 від 13.03.2012 року.

Згідно з ч. 4 ст.2 Закону України «Про відпустки» ( №504/96-ВР від 15.11.1996 року) право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи( посади).

Так у вищезгаданому листі Мінсоцполітики України № 40/06-187-12 від 13.03.2012 року зазначено, що на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, яка надається відповідно до норм статті 18 ЗУ «Про відпустки» за працівником зберігається місце роботи ( посада).

Отже, чинним законодавством заборонено скорочення ( виведення із штатного розпису) посад осіб, які перебувають у декретній відпустці згідно з ч.3 ст. 18 ЗУ «Про відпустки».

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму верховного суду України від 6 листопада 1992 року №( «Про практику розгляду судами трудових спорів» правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці ( ч.3 ст. 40 КЗпП України) стосуються як передбачених статтями 40,41 КЗпП, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Так в ході судового розгляду встановлено, що згідно наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області за № 474-к від 14.11.2014 року ОСОБА_4 надано соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.11.2014 по 25.07.2017 року, проте в тарифікаційному списку працівників ДНЗ станом на 01.09.2015 року позивача переведено на посаду вихователя, чим порушено вищевказані приписи ЗУ «Про відпустки».

Як вбачається із дослідженої судом копії наказу ОСОБА_3 освіти , молоді та спорту ОСОБА_2 РДА № 98 від 28.08.2015 року «Про розподіл функціональних обовязків між адміністративними працівниками Замулинецького НВК«ЗОШ I-III СТ-ДНЗ»,» , даним наказом визначено розподіл обовязків відповідно до напрямів діяльності школи між директором школи ОСОБА_5, заступником директора з навчально- виховної роботи ОСОБА_6 та заступником директора з виховної роботи ОСОБА_7. ( а.с.55-57, т. II).

Крім того судом також досліджено витяг з наказу ОСОБА_3 освіти , молоді та спорту ОСОБА_2 РДА № 105 від 12.08.2013 року «Про розподіл функціональних обовязків між адміністративними працівниками Замулинецького НВК«ЗОШ I-III СТ-ДНЗ», якими визначено обовязки заступника директора з дошкільного виховання ОСОБА_4. ( а.с.120-121, т. I).

При співставленні змісту вищевказаних наказів, суд дійшов висновку про подібність функціональних обовязків заступника директора з дошкільного виховання та заступника директора з навчально -виховної роботи, зокрема щодо організації роботи педагогічних та інших працівників НВК, оформлення та ведення навчальної документації, складання звітності про стан та результати навчальної роботи в закладі тощо.

Як встановлено на підставі витребуваних судом письмових доказів ОСОБА_6 прийнято на посаду заступника директора з навчально -виховної роботи наказом ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА № 85-к від 16.03.2015 на підставі поданої нею заяви від 13.03.2015 року та за погодженням із начальником ОСОБА_3, а отже в час перебування позивача у декретній відпустці ( а.с.155-156, т.II). При цьому на переконання суду вищевказану посаду відповідач першочергово повинен був запропонувати ОСОБА_4. в звязку із тим, що вона перебуваючи на посаді заступника директора з дошкільного виховання виконувала частину обовязків , які в подальшому покладені на заступника директора з навчально -виховної роботи ОСОБА_6 Доводи представника відповідача про те, що вищий кваліфікаційний рівень ОСОБА_6, порівняно з позивачем надає їй переважне право на зайняття вказаної посади не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. ( а.с.127-274, т. I).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскільки відповідачем- Управлінням освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА не доведено правомірність винесеного наказу від 30.10.2014 року № 589-к «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК» в частині пропозиції переведення ОСОБА_4 на посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису, то даний пункт наказу ( п.2.3), в якому викладені вказані пропозиції слід визнати протиправним і скасувати.

Однак за наслідками судового розгляду судом не встановлено правових підстав для скасування п.1 розпорядження ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області від 26.09.2014 року № 305 «Про затвердження штатної чисельності дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів», прийнятого відповідно до ЗУ «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про дошкільну освіту», наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року № 1205 «Про затвердження Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» від 04.11.2010, № 1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів», яким виведено зі штату навчально-виховних комплексів посаду заступника директора з дошкільної роботи.

За таких обставин, оскільки скасування п.2.3 вищевказаного наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА, яким ОСОБА_4 запропоновано посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису є належним способом захисту порушеного права позивача, то заявлені позовні вимоги щодо зобовязання відповідача - ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА перевести ОСОБА_4 на посаду "заступника директора з навчально-виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ» є таким, що заявлені позивачем передчасно та до задоволення не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобовязання ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області зарахувати в стаж педагогічної роботи ОСОБА_4 період роботи на посаді заступника директора з дошкільного виховання НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ» з 12 вересня 2011 року по дату перебування на даній посаді суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

За преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду, що формується за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХП від 05 листопада 1991 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Способом реалізації органом Пенсійного фонду владних управлінських функцій є рішення про призначення позивачу пенсії.

Таким чином, на думку позивача незарахуванням їй в стаж педагогічної роботи періоду роботи на посаді "заступника директора з дошкільного виховання НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ" порушено її право на належне пенсійне забезпечення, яке буде мати місце в майбутньому при призначенні пенсії. Однак зарахування педагогічного стажу управлінням освіти молоді та спорту не є юридичною формою рішення владного органу, оскільки компетенція за даними позовними вимогами не доведена.

Питання щодо можливості зарахування позивачу педагогічного стажу за період роботи на посаді "заступника директора з дошкільного виховання НВК «ЗОШ I-III СТ-ДНЗ" не може бути предметом позову у спірних відносинах, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА щодо розгляду заяв ОСОБА_4 про вихід із соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та переведення на посаду «заступника директора з навчально-виховної роботи Замулинецького НВК «ЗОШ I-III СТ- ДНЗ», так як дані заяви до матеріалів справи не долучено, а отже, судом не встановлено факту їх написання.

За таких обставин у відповідності до ст..71 КАС України позивачем не доведено те, що ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА допущено протиправну бездіяльність, яка полягала в нерозгляді вищезазначених заяв.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди у розмірі 30 000 грн, то суд зазначає наступне.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5- під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зокрема позивачем бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, оскільки жодних доказів спричинення позивачу моральної шкоди суду не надано, то в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати п.2.3 наказу ОСОБА_3 освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА Івано-Франківської області № 589-к від 30.10.2014 року «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників НВК» щодо пропозиції переведення ОСОБА_4 на посаду вихователя з посадовим окладом 0,49 згідно штатного розпису.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 15.02.2016 року.