Справа № 2-а-6835/11
Суддя: Рева С. В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 2-а-6835/11
Провадження № 2-а/520/11/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Гудові В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про призначення та виплату пенсії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати незаконною відмову ПФУ в призначенні і виплаті пенсії за віком, а також зобовязати Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси назначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 Крім того, позивач просить суд судові витрати та послуги з адвоката покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 1964 року по 1991 рік працював у м. Одесі. Таким чином загальний трудовий стаж в Україні ОСОБА_1 складає 27 років. В 1992 році позивач виїхав на постійне місце проживання до США, де проживає до теперішнього часу. До виїзду в США позивач мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

Коли ОСОБА_1 стало відомо про його право на поновлення пенсійних виплат, він 29.08.2011 року звернувся з заявою до ПФУ у м. Київ про призначення та виплаті йому пенсії за віком.

В жовтні 2011 року позивач отримав відповідь від ПФУ, якою йому було відмовлено в призначенні та виплаті пенсії за віком, аргументуючи свою відмову тим, що рішення Конституційного суду України №25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.06.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20.11.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 03.07.2015 року суддя Рева С.В. прийняв справу до свого провадження.

17.07.2015 року на адресу Київського районного суду м. Одеси надійшла заяви від ОСОБА_1, в якій позивач просить суд задовольнити всі вимоги, викладені в позовній заяві, а саме: зобовязати відповідачів призначити та виплатити мені пенсію за віком починаючи з 22.06.1997 року, тобто з дня досягнення позивачем 60 років.

В своїх запереченнях на адміністративний позов Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Свої вимоги відповідач аргументує тим, що факт постійного проживання позивача з 1992 року на території США свідчить про відсутність у нього права на отримання пенсії та соціальних послуг, передбачених для громадян, іноземних громадян чи осіб без громадянства, які проживають на території України.

В ч.4 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. Таким чином, оскільки позивач постійно проживає в США, лише після прийняття Урядом країни відповідних нормативно-правових актів, органи ПФУ матимуть правові підстави для здійснення пенсійних виплат.

Крім того, відповідач переконаний, що рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року. У звязку з тим, що управлінням ПФУ у Київському районі м. Одеси не призначалась пенсія ОСОБА_1, а також не припинялась у звязку з виїздом за кордон на постійне місце проживання, відповідач вважає, що відсутні правові підстави на призначення пенсії.

В законодавстві України закріплений обовязок особи, яка звертається за призначенням пенсії подати до органу ПФУ заяву та необхідні документи для призначення пенсії. Однак, ОСОБА_1 особисто за призначенням пенсії до управління ПФУ в Київському районі м. Одеси не звертався та не надав документи, що підтверджують його трудовий стаж, довідку про заробітну плату та інші документи, необхідні для призначення пенсії.

Окрім того, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для звернення до суду, встановлений КАС та позивачем не надавались клопотання щодо поновлення строку для подання адміністративного позову.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В своєму позові ОСОБА_1 просив судові засідання провести без його участі.

Представник Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, викладені у позові та запереченнях, надавши оцінку представленим доказам, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в 1992 році ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до США, де проживає до теперішнього часу.

29.08.2011 року направив звернення до Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси про призначення та виплаті йому пенсії за віком.

В жовтні 2011 року позивач отримав відповідь від ПФУ, якою йому було відмовлено в призначенні та виплаті пенсії за віком, аргументуючи свою відмову тим, що рішення Конституційного суду України №25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

В своїх запереченнях відповідач стверджував, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для звернення до суду, встановлений КАС. З таким твердженням суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, коли отримав відповідь з ПФУ, а саме з 12.10.2011 року. Адміністративний позов від ОСОБА_1 на адресу Київського районного суду надійшов 03.11.2011 року, отже строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів позивачем не пропущено.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 51 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009 положення другого речення статті 51 та пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними. Таким чином з прийняттям рішення Конституційним Судом України від 07.10.2009 року виключена така підстава для припинення пенсійних виплат як проживання пенсіонера за кордоном, що є підставою для поновлення конституційного права позивача на виплату пенсії.

Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначенні (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкові державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правлінні Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. заява про призначення пенсі непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або (через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідчено нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно де законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Порядком передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже враховуючи зазначене, судом встановлено що для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу необхідно особисто або через представника звернутись до відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України за місцем реєстрації та надати оригінал паспорта громадянина України (або посвідку на постійне проживання (реєстрації)), довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, документ, що засвідчує місце проживання та інші документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. (п.2 Положення).

Відповідно до п.7 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи..

Відповідно до Положення Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до покладених на нього завдань лише організовує, координує та контролює роботу його органів щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсій. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо призначають та виплачують пенсію, в Пенсійному фонді України, не створено.

Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, до яких відноситься Пенсійний фонд України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії управління Фонду в районі, місті і районах у містах, а не Пенсійний фонд України.

Отже, дії Пенсійного Фонду України щодо відмови у нарахуванні та виплати пенсії ОСОБА_1 не відповідають вимогам діючого законодавства і порушують право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат. Таким чином, суд зобов'язує Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.09.2011 року (дата звернення позивача до ПФУ у м. Київ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 46, 152 Конституції України, ст.ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, Порядка подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій,ст.ст. 7-9, 71, 86, 99, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про призначення та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсію за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 06 вересня 2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Київський районний суд міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рева С. В.