Справа № 2-а-559/11
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-559/11
Провадження № 2-а-559/11
ПОСТАНОВА

іменем України

22.02.2011 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Пінкевич Н.С. розглянувши у скороченому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Він є працюючим пенсіонером, тому звернувся до відповідача по справі із заявою про перерахунок пенсії та подав всі необхідні документи. Перерахунок йому було проведено, але при цьому відповідач застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, що становив 1197,31 грн. Такий перерахунок, на думку позивача, здійснений всупереч вимог ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року 1058-IV, норма якої передбачає, що перерахунок розміру пенсії повинен бути здійснений після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009 рік, розмір якої становив 1650,43 грн. Окрім того він є „дитиною війни і має право на пільги, передбачені статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни і йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсїї за віком. Верховна Рада України Законами України „Про Державний бюджет України на 2006 рік, Про Державний бюджет України на 2007 рік призупинила дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, якою була передбачена виплата соціальної грошової допомоги, однак Конституційний Суд України рішенням №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі 1-29/2007 вирішив визнати таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік пункт 12 статті 71,яким зупинено дію ст.6 Закону України №2195-статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік № 489 від 19.12.2006 року визнані неконституційними. Тому просив суд визнати дії відповідача щодо застосування у 2010 році при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік неправомірними та зобовязати управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок йому пенсії з 01.07.2010 року з врахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік; визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 01 липня 2010 року.

Відповідач позов не визнав, зазначивши в запереченнях, що при перерахунку пенсії позивачеві управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області діяло правомірно, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», п.п.2 п.11 якої передбачено, що для обчислення пенсії відповідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058- IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Також не було визначено механізму проведення розрахунку і виплати підвищення до пенсії , передбаченого ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» З 1 січня 2008 року визначено механізм реалізації положень ст.. 6 Закону а також постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року визначено розмір виплат у відповідності з якими й було виплачено позивачеві ця допомога. Заперечуючи проти позову, просив застосувати ст. ст 99. 100 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважаю що наявних підстав достатньо для прийняття рішення у скороченому провадженні на підставі ст.. 183-2 ч. 1 п. 2 КАС України та задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області як одержувач пенсії за віком.

У червні 2010 року позивач звернувся із заявою на проведення перерахунку по стажу та заробітній платі

Відповідачем проведено перерахунок пенсії за його заявою. При проведенні перерахунку пенсії позивачеві відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», п.п.2 п.11 якої передбачено, що для обчислення пенсії відповідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058- IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Вказана величина для обчислення пенсії становила 1197,91 грн.

Про те суд вважає дії відповідача при перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (до внесення змін Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-IV), для обчислення пенсії використовується розмір середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009 рік, що становить 1650,43 грн .

В п.п.2 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», в якому зазначено, що для обчислення пенсії використовується розмір середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Використання вказаного показника було передбачено ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV із змінами, внесеними Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-IV.

П.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення п.29 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, використання такого показника для обчислення пенсії, як розмір середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, визнано неконституційним.

Про те його застосування передбачено п.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання окремих категорій громадян».

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаються звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Вказана норма Конституції України кореспондується з доводами та висновками Конституційного Суду України, які містяться в п.3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 року від 09 липня 2009 року.

Згідно висновків Конституційного суду України, викладених у його рішенні від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі і зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

З п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №20-рп/2004 року від 01 грудня 2004 року вбачається, що звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Відтак, виходячи з наведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору щодо обчислення пенсії

ОСОБА_1 застосуванню підлягають саме положення ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (до внесення змін Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-IV), якою передбачено, що для обчислення пенсії використовується розмір середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, а не положення п.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання окремих категорій громадян».

Згідно пенсійного посвідчення позивач є дитиною війни і користується пільгами, приналежними цьому статусу.

- Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено,

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дія даної норми була зупинена.

- Конституційний Суд України рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі 1-29/2007 вирішив визнати таким, що не відповідають Конституцїї України і є неконституційними положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік пункт 12 статті 71, яким зупинено дію ст.6 Закону України № 2195-статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік № 489 від 19.12.2006 року і п.5 означеного рішення має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції, при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними,

- Верховний Суд в своєму листі 14.07.2006 року №1-5/400 надав роз'яснення щодо застосування законодавства з аналогічних правових відносин з огляду на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» про незворотність дії у часі законів та інших нормативно - правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи. Реалізація особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги, у випадках, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

- Конституційний суд України в рішенні від 22.05.2008 року по справі 1-28 зазначив, що виходячи з того, що 09 липня 2007 року Конституційний суд України прийняв рішення у справі про соціальні гарантії громадян та відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність і з 09 липня 2007 року норма ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» про підвищення пенсії дітям війни на 30% підлягає виконанню.

Тому суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково в частині підвищення позивачу пенсїї в розмірі 30% мінімальної пенсїї за віком за період з 01.08.10 року на підставі рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року по справі 1-28,оскільки в 2006 році Конституційний Суд України не розглядав питання відповідності Конституцїї України норм Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік і підвищення пенсїї проводиться лише з моменту набрання чинності Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року.

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Враховуючи дату звернення позивача до суду 01.02.2011 року суд зобовязує відповідача зробити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачки в період з 01.08.10 року.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 8, 22, 151 Конституції України, ст. 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV, Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та перо внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року №107-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №20-рп/2004 року від 01 грудня 2004 року п.3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 року від 09 липня 2007 року, п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року та керуючись ст.ст. 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100,158,159,160, 161, 163, 162 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01 серпня 2010 року, з врахування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік, що становить 1650,43 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.08.10 з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя