Справа № 2-а-9054/10/1570
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2011 р.Справа № 2-а-9054/10/1570

Категорія:14Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі Снігур М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського районного відділу ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у відкритті провадження було відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалу винесено з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим просить скасувати ухвалу та задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Цей висновок колегія суддів вважає обґрунтованим виходячи з такого.

Суд апеляційної інстанції знаходить правильною позицію суду першої інстанції про те, що даний спір належить вирішувати у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Субєкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої вищезгаданої статті КАС це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач фактично оскаржує дії структурного підрозділу МВС України по кваліфікації злочину в рамках кримінальної справи.

Відповідно до статті 1 Кримінально-процесуального кодексу України діяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, суду щодо порядку провадження у кримінальних справах регламентується цим Кодексом.

Окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури можуть бути оскаржені виключно у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, зокрема ст. 234 цього Кодексу надає право оскаржити дії слідчого прокуророві як безпосередньо, так і через слідчого, а також прямо до суду.

При чому, виходячи із положень Конституції, якими гарантується право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, юридична особа, права та інтереси якої порушені діями слідчих органів, у розумінні ст. 2 Кримінально-процесуального кодексу України є особою, яка бере участь у кримінальному судочинстві, завданням якого є охорона її прав та законних інтересів.

Стаття 234 цього Кодексу передбачає можливість оскарження дій слідчого прокуророві як безпосередньо, так і через слідчого, а також прямо до суду. При цьому, Кримінально-процесуальний кодекс не передбачає обмеження щодо певних субєктів оскарження, з чого випливає, що таким субєктом може бути будь-яка особа, прав та інтересів якої стосується певна процесуальна дія, вчинена у порядку цього кодексу.

Отже, процедура оскарження дій слідчих регламентована нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що виключає можливість розгляду поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи із положень п.2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, позиція суду першої інстанції щодо відсутності у адміністративних судів компетенції вирішувати публічно-правовий спір, який належить вирішувати у порядку кримінального судочинства, є правильною.

Відмова суду загальної юрисдикції розглядати скаргу на дії органів слідства з певних підстав може мати наслідком вжиття певних процесуальних засобів її оскарження і не дозволяє адміністративному суду вирішувати публічно-правовий спір, на який не поширюється його компетенція.

Відтак, цей позов не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту прав, свобод та інтересів цих осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ч.1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян