Справа № 815/4222/15
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4222/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Мамедової С.А.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, третя особа Іллічівська міська рада Одеської області, управління Державної казначейської служби України у м.Іллічівськ Одеської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2015 року ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції України у м.Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області, третя особа Іллічівська міська рада Одеської області, управління Державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо невиконання заяв товариства №КТЮ/Б/21 від 24 лютого 2015 року, №КТЮ/Б-24 від 04 березня 2015 року, КТЮ/Б/29 від 16 березня 2015 року про повернення помилково сплачених грошових зобов'язань з земельного податку; зобовязання підготувати висновок про повернення товариству помилково сплачених грошових зобов'язань з земельного податку та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; визнання протиправною та скасування податкової вимоги №506-25 від 10 березня 2015 року про визначення податкового боргу з ПДВ в сумі 20549,91грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство не є платником земельного податку, оскільки воно не набувало відповідно до закону право власності на землю в Україні та згідно з пп.14.134 п.14.1 ст.14 ПК України не є власником земельної ділянки площею 36940кв.м., розташованої за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Лиманська, 1, на якій розташований орендований позивачем цілісний майновий комплекс Державного підприємства «Укрспецобладнання» терміном до 14.09.2022р. В розумінні п.14.1.73 ст.14 ПК України товариство, також, не може вважатися землекористувачем, оскільки спірна земельна ділянка державної та комунальної власності позивачу у користування не надавалася, тому ним було помилково сплачено грошові зобов'язання з земельного податку. Вважає, що помилково сплачені грошові кошти підлягають поверненню товариству, як платнику податків в порядку ст.43 ПК України, а спірна податкова вимога є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що відповідачем неправомірно не здійснено перерахування частини помилково сплачених грошових зобов'язань з земельного податку на його рахунок в системі електронного адміністрування.

В свою чергу відповідач зазначає, що оскаржувану вимогу прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та ПК України, а дії податкової інспекції щодо розгляду вищевказаних заяв позивача є правомірними та узгоджуються з приписами діючого законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить постанову суду скасувати і ухвалити нову про задоволення позову, оскільки судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» не має права сплачувати земельний податок з підстав того, що воно не є землевласником чи землекористувачем, тому не є платником земельного податку. При цьому, товариство помилково сплачувало земельний податок, а податкова не мала права приймати декларації зі сплати земельного податку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» (місцезнаходження: 68093, Одеська область, м.Іллічівськ. с.Малодолинське, вул. Паромна, 5, ) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області.

Позивачем подано до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012, 2013, 2014 роки, в яких, з урахуванням уточнюючої податкової декларації за 2012 рік від 16 листопада 2012 року, самостійно нараховано земельний податок у сумі 158225,10грн. за кожний із вказаних податкових періодів відповідно.

Згідно додатків до податкових декларацій з плати за землю (відомості про наявні земельні ділянки) ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» нараховувалась плата за землю за земельну ділянку площею 36940кв.м.; місцезнаходження: м. Іллічівськ. с.Малодолинське, вул. Лиманька, 1; нормативна грошова оцінка одиниці площі земельної ділянки з коефіцієнтом індексації - 428,33грн.; категорія земель, на яких розташована земельна ділянка та її цільове призначення - земельна ділянка в межах населеного пункту, нормативну грошову оцінку якої проведено; документи, що посвідчують право власності та/або користування земельними ділянками - договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Укрспецобладнання» №9 від 14 вересня 2007 року, рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради №322, 323 від 29 травня 2003 року, №472/44-ІV від 11 жовтня 2005 року, №907 від 23 серпня 2007 року про що зазначено у відповідних графах таблиці.

На підставі поданих декларацій ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» здійснювалася сплата податку на землю.

29 січня 2015 року до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Державної фіскальної служби в Одеській області позивачем подані уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2013 - 2014 роки.

02 лютого 2015 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2012 рік.

29 січня 2015 року (лист №КТЮ/5-10) повідомлено відповідача, що ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» не є власником чи землекористувачем вищезазначеної земельної ділянки.

24 лютого 2015 року (вих. №КТІО/Б/21) позивач звернувся до відповідача з проханням переплату із земельного податку, сплаченого за платіжним дорученням №481 від 25 грудня 2014 року у розмірі 13148,43грн. перерахувати на рахунок сплати податку на прибуток; переплату із земельного податку, сплаченого за платіжними дорученнями №442 від 24 жовтня 2014 року у розмірі 13185,43грн., №396 від 24 жовтня 2014 року у розмірі 13185,43грн. перерахувати на рахунок сплати податку на додану вартість. /а.с.58/

16 березня 2015 року (вих.№ КТЮ/Б/29) позивач звернувся до податкової інспекції з проханням повернути ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» частину помилково сплачених грошових зобов'язань з земельного податку у сумі 45000грн. на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ. /а.с.64/

26 березня 2015 року на адресу ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» відповідачем надіслано податкову вимогу №506-25 від 10 березня 2015 року, відповідно до якої за узгодженими грошовими зобовязаннями сума податкового боргу товариства становить 20549,91грн.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо повернення помилково сплаченого грошового зобовязання з земельного податку та податкової вимогою за узгодженим грошовим зобовязанням, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає позовні вимоги безпідставними та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 договору № 9/1 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу ДП «Укрспецобладнання», укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» № 9 від 14 вересня 2007 року /а.с.75-79/, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно цілісного комплексу ДП «Укрспецобладнання» зі строком дії до 14 вересня 2022 року.

З урахуванням приписів п.4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності», земельна ділянка за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Лиманська, 1, відноситься до земель державної власності. /а.с.175-176/

Згідно інформації відділу Держземагенства у м.Іллічівську Одеської області, земельна ділянка за адресою: м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Лиманька, 1, віднесена до земель запасу, що не надані у власність та постійне користування у межах населених пунктів. Фактичне користування цією ділянкою здійснюється ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком».

Державним підприємством «Укрспецобладнання» плата за землю за вищезазначену ділянку не здійснювалась, на підтвердження чого надано облікову картку платника податків ДП «Укрспецобладнання».

Іллічівською міською радою Одеської області рішення про надання ТОВ «Контейнерний термінал Юсеком» у власність чи у користування (в тому числі на умовах оренди) не приймалось. Документація із землеустрою не розроблялась, на затвердження Іллічівської міської ради не подавалась. /а.с.177/

Отже, оскільки позивач орендує майно цілісного комплексу ДП «Укрспецобладнання» та користується спірною земельною ділянкою, на якій воно розміщене, без правовстановлюючих документів (що ним не заперечується), тому товариство є фактичним землекористувачем.

Так, відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Пунктом 269.1 ст. 269 ПК України передбачено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; - земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п.287.7 ст. 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

При цьому наведені норми податкового законодавства не деталізують вимог до правового титулу, відповідно до якого у особи виникає право користування земельною ділянкою, не встановлюють будь-яких кваліфікуючих вимог щодо порядку укладення (оформлення) права користування земельною ділянкою для визнання за особою прав та обов'язків землекористувача у сфері податкових правовідносин.

Принцип економічної обґрунтованості справляння земельного податку як майнового податку полягає у покладенні обов'язку з його сплати на особу, яка має юридичну можливість отримувати економічний ефект від використання землі. А відтак обов'язок зі сплати земельного податку пов'язується саме з фактичним користування землею та існує й за відсутності державної реєстрації відповідного права, що здійснюється за бажанням правоволодільця.

Таким чином, обєктом оподаткування є ті земельні ділянки, земельні ділянки (паї), що перебувають у власності або в користуванні платника податку на будь-яких умовах, включаючи, але не обмежуючись, орендою.

При цьому, вказаними нормами не встановлено, що відповідні права на ділянки (зокрема, право користування) мають бути певним чином оформлені та зареєстровані.

Тому, відсутність належного оформлення земельних ділянок, зокрема, відсутність державної реєстрації відповідних договорів оренди, не є підставою для звільнення платника земельного податку від нарахування податку з площі всіх ділянок, що перебувають у його користуванні.

Отже, земельний податок сплачується з усіх земель, що фактично використовуються платником цього податку для здійснення своєї господарської діяльності.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.п.287.2, 287.3 ст. 287 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Відповідно до п.287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З урахуванням зазначених приписів податкового законодавства, позивачем правильно здійснювалась сплата податку за землю, за фактичне використання земельної ділянки площею 36940кв.м., розташованої за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Малодолинське, вул. Лиманська, 1, протягом 2012 - 2014 років у рахунок погашення податкових зобов'язань, визначених товариством самостійно в податкових деклараціях з плати за землю.

Таким чином, твердження позивача про помилкову і безпідставну сплату ним земельного податку є надуманими та позовні вимоги щодо бездіяльності відповідача по поверненню сплачених сум узгодженого податкового зобовязання не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.2.2 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10 жовтня 2013 року податкова вимога формується, якщо платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.

Отже, податковим органом, у звязку з несплатою позивачем, у встановлені ПК України строки, суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у межах повноважень та у порядку, передбаченому діючим законодавством правомірно сформовано та направлено на адресу останнього податкову вимогу № 506-25 від 10 березня 2015 року.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідачем доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Контейнерний термінал Юсеком» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія