Справа № 645/10050/15-а
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/645/19/16
Постанова

іменем України

09 лютого 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.

При секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Харкові, поліцейського 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив визнати дії поліцейського 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4 з притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 090908 від 05.12.2015 року поліцейського 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4 В до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 140 гривень.

В обґрунтування позову посилався на те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 05.12.2015 року винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивачадо адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Рядовий поліції ОСОБА_4 при складанні постанови від 05.12.2015 тлумачив положення норми ч. 6 ст. 121 КУпАП не правильно, оскільки для наявності вищенаведеного правопорушення, відповідно до ст. 9 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 зазначив, що на думку поліцейського, номерний знак транспортного засобу не було видно з відстані 20 метрів, по причині його прикріплення у рамку для номерного знаку із прозорою пластмасовою шторкою для захисту номерного знаку від механічних пошкоджень, яка абсолютно не впливає на його видимість. Також це зафіксовано технічними засобами патрульного поліцейського при притягненні позивача до відповідальності та може бути підтверджено відповідними фото- та відео- доказами. Також, позивач вказав, що відповідачем не правильно розтлумачено положення вказаного пункту ПДР, норми ч. 6 ст. 121 КУпАП та в силу положень п.7 Інструкції про порядок оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395. Рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 090908 від 05.12.2015, посилаючись на обставини, викладені вище. Також зазначив, що відсутній склад адміністративного правопорушення. Зі слів позивача та свідка номерний знак було видно з відстані 20 метрів, рамка для номерного знаку прозора та не заважає його видимості. Також посилався на Рішення Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, згідно якого скоєне правопорушення повинно бути підтверджено відповідними фото- та відео- доказами; розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. В зв*язку з зазначеним просив адміністративний позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Харкові в судове засіданні не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав.

Відповідач рядовий поліції 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що з 4 на 5 грудня 2015 близько 00.00 год. Він патрулював район та зупинили авто, за кермом якого знаходилась дівчина. Також в авто знаходились пасажири, які перешкоджали звернутися до дівчини, мотивуючи це тим, що їй стало зле, та вона потребує медичної допомоги. Приблизно через пів години приїхала карета швидкої допомоги, яка забрала до лікарні дівчину-водія. Підозрюючи, що вона знаходилась у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, інша машина патрульних поїхала за каретою швидкої. У лікарні припущення не підтвердили. Так як авто залишилось без водія, був нічний час доби, він з напарником залишився охороняти його. О 04.50 год. ранку в вище зазначений транспортний засіб сів чоловік, та почав здійснювати рух. За допомогою спеціального обладнання «Рубеж» ми намагалися ідентифікувати власника за номерним знаком, але виявилося, що він не зчитується, що і стало причиною зупинки. Зупинивши транспортний засіб та оглянувши його він помітив, що номерний знак захищено рамкою, що не відповідає п. 30.2 ПДР України. Також зазначив, що номерний знак авто не був підсвічений, про що патруль зробили водію зауваження, правопорушення було припинено на місці. Водію було розяснено його права та обовязки. Відповідач почав складати постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення п. 30.2 ПДР України. Правопорушник заперечував проти даної постанови та відмовився її підписувати. Внаслідок чого було зупинено свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щоб вони підтвердили факт відмови водія. Також зазначив, що підтвердити скоєння правопорушення не має можливості, так як відео фіксація, яка велася під час складання протоколу та скоєння порушення на даний час знищена. В задоволенні позову просив відмовити.

В судовому засіданні був допитаний свідок.

Так свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 05.12.2015 року близько 05.00 год. він був зупинений працівниками патрульної служби для того, щоб засвідчити факт відмови ОСОБА_2 від підписання постанови про адміністративне правопорушення. Свідок також оглянув номерний знак зблизу та відходив на відстань близько 20 м., йому було добре його видно, він був чистим, освітленим та нічого не перешкоджало його видимості. Про що він і зазначив у своїх поясненнях та вважає, що не було підстав для накладення адміністративного стягнення.

Відповідач не заперечував щодо факту знаходження свідка на місце складання постанови.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково за наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах установлених кодексам про адміністративні правопорушення та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови серії ПС З № 090908 від 05.12.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Ак. Павлова, 120 з номерним знаком, що закритий іншим предметом, чим порушив п. 30.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 зазначив, що доказів на підтвердження скоєння позивачем порушення він не має, так як відео фіксація, яка велася під час складання протоколу та скоєння порушення на даний час знищена, інших доказів він не має.

Відповідно до п. 30.2. Правил дорожнього руху України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до протоколу, номерний знак автомобіля був закритий іншим предметом. Зазначене обставина не знайшла свого підтвердження під час слухання справи.

У судовому засіданні оглядалось фото автомобіля НОМЕР_1. Як встановлено у судовому засіданні номерний знак був належного розміру та форми, на позначення, колір і розміщення номерного знаку також змінені не були, додаткові позначення також були відсутні, ніякого предмета, який би закривав його не було, він був чистим та достатньо освітлений.

Відповідно до вимог ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що в діях позивача є склад правопорушення, але доказів на підтвердження не надав та вказав, що відеозапис знищено, а інші докази відсутні.

Таким чином, суд врахувавши пояснення сторін та вивчивши матеріали адміністративного позову, вбачає що, матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена, тому задовольняє позов в частині скасування постанови, серії ПС3 № 090908 від 05.12.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн., винесену поліцейським 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4.

Щодо вимог позивача про визнання незаконними дії відповідача, то в цієї частині суд відмовляє у задоволенні заяви. Відносно доводів позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що є порушенням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

За таких обставин жодних підстав для визнання неправомірними дій відповідача та скасування оскаржуваної постанови суд не вбачає, а тому всі наведені вище доводи позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 11, 17, 18, 69, 74, 155, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову, серії ПС3 № 090908 від 05.12.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн., винесену поліцейським 5 роти 3 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_4.

В іншій частині вимог відмовити.

Повний текст постанови буде виготовлений 12 лютого 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районий суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Постанова винесена у нарадчій кімнаті.

Суддя: