Справа № 826/20310/13
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Київ К/800/33868/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Софіт-Люкс" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Софіт-Люкс" звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просило суд:

визнати дії відповідача при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2013 №100250000/600729/2 незаконними та протиправними;

скасувати рішення від 16.09.2013 №100250000/600729/2 про коригування митної вартості товару;

стягнути з Державного бюджету України на корись позивача суму надмірно сплачених коштів у розмірі 13 149,22 грн., у тому числі: ввізного мита - 2 163,99 грн., податку на додану вартість у розмірі 10 985,23 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Київською міжрегіональною митницею Міндоходів протиправно, на підставі хибного висновку щодо не підтвердження поданими позивачем документами заявленої митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято необґрунтоване рішення щодо її коригування, що призвело до заподіяння позивачеві збитків у вигляді надмірно сплачених митних платежів у сумі 13 149,22 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості товарів від 16.09.2013 №100250000/600729/2; в іншій частині позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.09.2013 товариством з обмеженою відповідальністю "Софіт-Люкс" до Київської міжрегіональної митниці подано декларацію митної вартості №100250000/2013/070469 з метою здійснення митного оформлення товару: світильники побутові електричні, які підвішуються або закріплюють на стелі (код товару - ), лампи газорозрядні-люмінесцентні з термокатодом (код товару ), торгівельна марка DELUX, виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD, країна виробник - Китай.

В декларації митної вартості від 16.09.2013 №100250000/2013/070469 позивач визначив митну вартість товару за ціною договору (перший метод) на рівні:

- світильники побутові електричні, які підвішуються або закріплюють на стелі (код товару ) - 33 233,00 грн.

- лампи газорозрядні-люмінесцентні з термокатодом (код товару ) - 27 061,70 грн.

Вказаний товар ввезено позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту від 17.03.2011 №SEL11, укладеного між компанією "NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Софіт-Люкс" (покупець).

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано контракт від 17.03.2011 №SEL11, копії додаткових угод до контракту, копію інвойсу від 31.07.2013 №EX13UA6150-3, копію договору про транспортно-експедиційні послуги від 06.09.2013 НК0981, довідку про транспортні витрати від 10.09.2013, копію сертифікату походження від 28.08.2013 №ССРІТ 130651807.

У зв'язку з виникненням у Київської міжрегіональної митниці Міндоходів сумніву щодо достовірності заявленої митної вартості товару, органом доходів і зборів від декларанта витребувано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається (договір на перевезення товару); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; ліцензійним чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

У зв'язку з ненаданням декларантом у повному обсязі запитуваних документів та неможливістю визначити митну вартість за першим методом, Київською міжрегіональною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2013 №100270000/2013/600729/2, згідно з яким митну вартість товарів, ввезених позивачем, скориговано за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та визначено митну вартість товару щодо коду товару на рівні 38 190,00 грн., щодо коду товару - на рівні 30 951,54 грн.

Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2013 №100270000/2013/600729/2, товариство з обмеженою відповідальністю "Софіт-Люкс" звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів як такого, що прийнято за відсутністю факту доведення з боку митного органу наявності у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що мають значення для визначення митної вартості, а також за наявності факту надання декларантом відповідачеві достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені у частині четвертій цієї статті документи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у якості причини неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товару у спірному рішенні відповідачем зазначено те, що документи, зазначені у статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, а саме в сертифікаті про походження товару від 28.08.2013 №ССРІТ 130651807 вказано один код товару 8539, у той час як декларантом заявлено до митного оформлення митна декларація з наступними кодами товарів: , , , .

Колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо безпідставності посилання органу доходів і зборів в обґрунтування наявності підстав для витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості товару на наявні розбіжності у поданих документах щодо коду товару. Так, згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України сертифікат про походження товару не є документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Розбіжності у зазначеному коді товару за УКТЗЕД, що містяться у сертифікаті про походження товару та інших у декларації митної вартості не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Так само, зважаючи на обставини справи, встановлені судом першої інстанції на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується із висновками суду щодо необґрунтованості посилання органу доходів і зборів на наявність у митних деклараціях та інвойсах розбіжностей щодо найменування виробника товару. Так, судом встановлено, що виробником імпортованого товару згідно з товаросупровідними документами є "NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD"; при цьому відповідачем не конкретизовано в яких саме митних деклараціях та інвойсах виробником зазначено іншу компанію - "ELEX INDUSTRIAL LTD".

Наявності ознак підробки чи відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що є підставою для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, Київською міжрегіональною митницею не обґрунтовано.

Колегія суддів вказує на необґрунтованість доводів відповідача щодо наявності підстав для коригування заявленої митної вартості товару з мотивів не підтвердження декларантом належними документами транспортних витрат. Так, як вбачаться з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та електронних повідомлень органу доходів і зборів, надісланих на адресу декларанта, наявність будь-яких неточностей у поданих декларантом документах на підтвердження понесених транспортних витрат або ж неповнота таких відомостей органом доходів і зборів в якості підстави для витребування додаткових документів не зазначались. Декларантом на підтвердження розміру транспортних витрат надано копію договору про транспортно-експедиційні послуги та довідку про транспортні витрати. Відповідачем не обґрунтовано у чому саме полягають розбіжності в наданих документах або ж неповнота відомостей, які, у свою чергу, об'єктивно унеможливили б перевірку правильності визначення декларантом понесених транспортних витрат.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що органом доходів і зборів під час судового розгляду справи не спростовано правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також не обґрунтовано, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом є неповними та/або недостовірними, та не доведено наявності підстав для витребування у декларанта будь-яких додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2013 №100270000/2013/600729/2.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: