Справа № 804/16573/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 грудня 2015 р. справа № 804/16573/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1 - Кабінету Міністрів України, відповідача-2 - Територіального управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання неправомірною постанови, визнання неправомірними дій, стягнення коштів, та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприведення постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» за період з 29.03.2015 року по 02.09.2015 року;

- визнати неправомірною постанову Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 р. «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України, в частині застосування на 2015 рік місячного посадового окладу для працівників суду з урахуванням 50% зменшення;

- визнати неправомірними дії Територіального управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області в частині ненарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 30.06.2015 р. по 31.12.2015 р., відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»);

- стягнути з Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області на користь позивача невиплачений посадовий оклад за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. в розмірі 18 332 грн.;

- зобовязати Територіальне управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за період з 30.06.2015 р. по 31.12.2015 р., відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») в повному обсязі, з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам ст. 106 КАС України.

Частиною 3 ст. 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Зазначені вимоги закону позивачем не виконані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, у своїх позовних вимогах позивач ставить питання про визнання неправомірними: бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприведення постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 р. у відповідність до вимог закону; постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 р.; дій Територіального управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області в частині ненарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 30.06.2015 р. по 31.12.2015 р., тобто заявляє три немайнові вимоги, що не стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) визначено, що у разі, коли у позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, а майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 29.12.2014 р. № 80-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня встановлена на рівні 1 218 гривень.

Отже, при зверненні до суду із даним адміністративним позовом, позивачу необхідно було сплатити на реквізити суду (одержувач УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 487, 20 грн. за кожну із заявлених ним немайнових вимог.

Також, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У поданій до суду позовній заяві позивач частину своїх вимог звертає до ТУ ДСА у Дніпропетровській області, та просить: 1) стягнути з Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області невиплачений посадовий оклад за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. в розмірі 18 332 грн.; 2) зобовязати Територіальне управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за період з 30.06.2015 р. по 31.12.2015 р. в повному обсязі, з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Таким чином, позивач фактично заявляє вимоги, які у разі їх задоволення призведуть до подвійного виконання шляхом стягнення на його користь невиплаченої заробітної плати та, одночасно, шляхом зобовязання здійснити перерахунок та виплатити йому заробітну плату за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. в повному обсязі, з урахуванням всіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

З цього приводу слід також зазначити, що позовна вимога про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити кошти (без надання позивачем конкретного розрахунку суми) не є вимогою про стягнення заробітної плати, а тому за неї також підлягає сплаті судовий збір як за вимогу немайнового характеру.

При цьому, позивачу слід звернути увагу також на те, що його вимога про стягнення коштів (п. 4 прохальної частини позову) звернута до Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області (хоча відповідачем є Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області).

У звязку з викладеним, позивачу необхідно шляхом подання до суду тексту нової позовної заяви уточнити відповідачів, до яких звернуті його позовні вимоги, а також визначитися з переліком заявлених вимог, усунувши їх подвійне звернення.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для її повернення, залишення без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель, адміністративні справи, відповідачем у яких є закордонне дипломатичне чи консульське представництво України, його посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Натомість, частина позовних вимог, а саме, щодо визнання неправомірною постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 р., підсудність яких визначена за окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, в порушення зазначених вимог закону звернута позивачем до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду.

У звязку з чим, позивачу у новій позовній заяві також необхідно визначитися з переліком вимог, які підсудні ОСОБА_2 окружному адміністративному суду, та належним чином їх конкретизувати.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 30 січня 2016 року для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: шляхом подання нової позовної заяви, визначитися з переліком вимог, які підсудні ОСОБА_2 окружному адміністративному суду, та належним чином їх конкретизувати; зазначити правильне найменування субєктів владних повноважень, до кого ці вимоги звернуті; сплатити судовий збір із заявлених немайнових вимог, що не стосуються стягнення заробітної плати (в сумі 487,20 грн. за кожну таку вимогу), з наданням оригіналу документа про сплату судового збору на реквізити суду, зазначені в ухвалі, та наданням примірників позовної заяви у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Розяснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна