Справа № 22а-13500/11
Суддя: Дряниця Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

ОСОБА_2

Суддів: Прядкіної О.І., Карнауха П.М.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня за 2010 рік

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 інваліда війни II групи недоплачену, суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік відповідно до вимог ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2010 рік» з урахуванням виплаченої суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2010 рік.

В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради просить скасувати судове рішення місцевого суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було зясовано, що ОСОБА_3 є інвалідом війни II групи. В зв'язку з чим відповідно до статті 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які є інвалідами війни, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення належних умов для їх життєзабезпечення та формування в суспільстві шанобливого ставлення до них, їх правовий статус, визначені та закріплені в Законі Україні «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

Статтею 13 Закону Україні Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Враховуючи особливий статус громадян, які є інвалідами війни, Верховна Рада у 2003 році доповнила наведений закон ст. 71-1, якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 -16 Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення (Законом України Про внесення зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 19.06.03 р.).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою України дія ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протягом 2010 року не призупинялась.

Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати.

Але, як вбачається з положень вказаної статті, Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, тоді, як за правилами ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічна допомога до 5 травня виплачується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією та законами України основних соціальних гарантій, якими, зокрема, є пенсії, визначаються Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії". Статтями 17 та 19 цього Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, як основна соціальна гарантія, встановлюється законами.

Оскільки Кабінет Міністрів України не уповноважений встановлювати розмір мінімальної пенсії за віком та, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, колегія суддів приходить до висновку, що здійснюючи нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України, відповідач порушив принципи законності, відповідно до яких органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру допомоги позивачеві застосуванню підлягають ст.13 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.10 р., яка істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 2 ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198,200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

СУДДІ: / підписи /

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1