Справа № 815/103/16
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/103/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 год. 04 хв.

03 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Селезньовій А.В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

представника відповідача - ОСОБА_3 (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС ОІЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВ «ІКС ОІЛ» з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №194 від 07.12.2015 року про проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», визнання протиправними дій посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», визнання протиправним та скасування припису від 09.12.2015 року про зобовязання ТОВ «ІКС ОІЛ» розпорядитися продукцією, яка зазначена у п. 1 додатку 7 до акту перевірки №53/07 від 09.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №24 від 22.12.2015 року про накладення на позивача стягнення, передбаченого ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві та поясненнях до позову (аркуші справи 104-111), оскільки, на час проведення перевірки існували обмеження, які забороняли проведення перевірки, зокрема, позивача, згода Держспоживінспекції не була надана позивачу під час проведення перевірки, в направленні на перевірку не міститься чіткого переліку питань, які підлягали перевірці, перевірка проведена за відсутності керівника субєкта господарювання, позивача не ознайомлено з підставами проведення позапланової перевірки, висновок про відсутність на нафтопродукти паспорту якості та декларації про відповідність є не обґрунтованим, якість пального відповідачем не перевірялася, а тому висновок про не відповідність нафтопродуктів вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища є не правомірним, припис є не законним, оскільки вилучення нафтопродуктів можливе тільки в разі встановлення їх неякісності або небезпечності, що відповідачем не доведено, тощо.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволені відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (аркуші справи 112-118), оскільки, позапланова перевірка проводилася законно, на підставі звернення фізичної особи щодо придбання неякісного палива за згодою Держспоживінспекції на підставі наказу та направлення, в яких зазначені питання, які підлягають перевірці, керівник субєкта господарювання не мав будь-яких зауважень щодо проведення перевірки, підписав всі документи без зауважень, під час перевірки встановлена реалізація нафтопродуктів, які не відповідають вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, що є порушенням п. 4 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та ці порушення усунуті вже після проведення перевірки шляхом надання паспортів якості та декларацій відповідності на нафтопродукти, мораторій на проведення перевірки не діяв, оскільки позивач здійснює реалізацію підакцизних товарів, на сьогодні припис виконаний та він не передбачає знищення продукції, а тому він є правомірним, тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачці», п. 1, 7 «Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів», затвердженого 13.04.2011 року Указом Президента України №465/2011 Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області, як територіальний орган Держспоживінспекції України, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів та має право, зокрема, давати субєктам господарювання обовязкові для виконання приписи, перевіряти додержання субєктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, приймати рішення про припинення суб'єктами господарювання реалізації продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, накладати на суб'єктів господарювання стягнення, передбачені ст. 23 цього Закону.

ТОВ «ІКС ОІЛ» є субєктом господарювання, який здійснює, зокрема, роздрібну торгівлю пальним.

На адресу Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області надійшло звернення споживача від 02.12.2015 року №К-1163 щодо придбанням ним 29.11.2015 року неякісного палива на АЗС ТОВ «ІКС ОІЛ» за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії (аркуш справи 124).

Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області направила зазначене звернення до Держспоживінспекції України для отримання згоди на проведення позапланового заходу та 03.12.2015 року відповідач отримав відповідну згоду на проведення позапланового заходу (аркуш справи 122-123), а тому, 07.12.2015 року виданий наказ №194-од про проведення позапланової перевірки, на підставі якого 07.12.2015 року оформлено направлення №846 на проведення перевірки із зазначенням адреси перевірки, питань, які підлягають перевірці, підстав для проведення перевірки, строку її проведення, тощо (аркуші справи 120-121).

Фахівцями Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області 08.12.2015 року здійснена спроба проведення перевірки АЗС №7 ТОВ «ІКС ОІЛ» за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 1/1, однак, вони не були допущені до перевірки за наказом керівника АЗС з посланням на обмеження проведення перевірок в цей період.

Враховуючи зазначені обставини та не можливість проведення перевірки без керівника АЗС, 08.12.2015 року відповідачем надісланий лист керівнику ТОВ «ІКС ОІЛ» ОСОБА_4, який ним отриманий в той же день, про зобовязання зявитися 09.12.2015 року о 12:00 до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області та надати копії документів, необхідних для проведення позапланової перевірки.

Керівник АЗС зявився у призначений час та надав до інспекції сертифікат відповідності UA1.182.0122875-14, паспорт якості №42166 від 11.06.2015 року, декларацію про відповідність від 04.06.2015 року, ТТН №09/11/15-2 від 09.11.2015 року, сертифікат відповідності №UA1.174.0087828-15, документ іноземною мовою №1153W/15 від 13.20.2015 року, ТТН №001887 від 27.11.2015 року, видаткові накладні №11/27-1 від 27.11.2015 року, №2135 від 09.11.2015 року, Х - звіт залишків палива, а тому у відповідача зявилася можливість провести перевірку.

Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області 09.12.2015 року, в присутності керівника ТОВ «ІКС ОІЛ» ОСОБА_4, проведена перевірка дотримання ТОВ «ІКС ОІЛ» законодавства про захист прав споживачів, за результатами якої складений акт перевірки №53/07 від 09.12.2015 року (аркуші справи 37-40).

Зазначеною перевіркою встановлені порушення позивачем ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 9, 11, 27, 29 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених 20.12.1997 року Постановою Кабінету Міністрів України №1447, п. 5, 7, 8, 9, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого 01.08.2013 року Постановою Кабінету Міністрів України №927.

За результатами перевірки, в той же день, відповідачем виданий припис, яким позивача зобовязано усунути порушення, зазначені в акті перевірки та розпорядитися продукцією у відповідності до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» до 22.12.2015 року.

Крім того, 09.12.2015 року відносно ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення №002128, розгляд якого призначений на 22.12.2015 року (аркуш справи 133).

Позивач 18.12.2015 року, на усунення порушень зазначених в акті перевірки, надав до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області переклад на російську мову Сертифікату якості №№1153W/15 від 13.10.2015 року, декларацію про відповідність, видану ТОВ «ТРЕЙД КОММОДИДИ», паспорт якості №42166.

Проте, на підставі виявлених під час перевірки порушень, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області, 22.12.2015 року винесена постанова про накладення стягнення на позивача за п. 4 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 3035145, 63 грн. (аркуші справи 44-45).

Позивач в позові просить визнати протиправним та скасувати наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №194 від 07.12.2015 року про проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», оскільки, підстав для проведення перевірки у відповідача не було, з згодою Держспоживінспекції та зверненням фізичної особи позивач не був ознайомлений, в згоді Держспоживінспекції та наказі зазначено звернення ОСОБА_5, проте звернення написано ОСОБА_6, не визначений конкретний перелік питань, які підлягають перевірці, до звернення споживача не долучена копія паспорта цієї особи, що не дає можливості її ідентифікувати та на час проведення перевірки діяли обмеження передбачені законодавством щодо проведення перевірок контролюючими органами субєктів господарювання, в тому числі, позивача, тощо.

Проте, суд вважає зазначені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким керується відповідач при проведенні перевірок, підставою для проведення позапланового заходу є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення для зясування тих питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Для здійснення заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №194 від 07.12.2015 року про проведення позапланової перевірки позивача містить найменування субєкту господарювання, предмет перевірки та виданий на підставі звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав, яке надійшло до відповідача та зареєстровано за №К-1163 від 02.12.2015 року щодо придбанням ОСОБА_6 29.11.2015 року неякісного палива на АЗС ТОВ «ІКС ОІЛ» за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, а також згоди центрального органу виконавчої влади на проведення перевірки №03/7-2548-2015 від 03.12.2015 року, тобто, наказ виданий та оформлений у відповідності до вимог ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Щодо зазначення в наказі на проведення позапланової перевірки та в згоді центрального органу виконавчої влади на проведення перевірки фізичної особи ОСОБА_5 І, хоча в заяві зазначений ОСОБА_6, судом встановлено, що це є технічною помилкою, яка ніяким чином не спростовує подання заяви споживачем та ця заява містить реквізити її реєстрації в Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, адресу споживача, обставини придбання неякісного пального, тощо, що дає можливість її ідентифікації.

Щодо відсутності паспортного документу заявника у відповідача, слід зазначити, що надання паспортного документа не залежить від відповідача і не є обовязковим для прийняття до розгляду заяви.

Щодо тверджень позивача про дію обмежень на проведення перевірок в 2015-2016 роках, передбачених п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та розповсюдження цих обмежень на перевірку позивача, слід зазначити, що відповідно до цього Закону у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України, однак, з 1 січня 2015 року зазначені обмеження не поширюються на перевірки субєктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Позивач зазначає, що з 1 січня 2015 року скасовані обмеження на проведення перевірки субєктів господарювання, що, зокрема, реалізують підакцизні товари, в межах перевірок цих субєктів господарювання на предмет наявності ліцензій, сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість, проте суд вважає, що позивач не вірно розуміє положення цієї норми, яка стосується окремо як перевірок субєктів господарювання, що реалізують підакцизні товари, так і перевірок інших субєктів господарювання щодо дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість, а тому обмеження передбачені п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з 1 січня 2015 року на позивача не діють, оскільки він здійснює реалізацію підакцизних товарів (нафтопродуктів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ» представник позивача зазначив, що, оскільки, наказ про проведення перевірки є не правомірним, діють обмеження на проведення перевірок субєктів господарювання, то і дії посадових осіб інспекції з проведення такої перевірки не правомірні, однак, судом зазначені доводи не прийняті до уваги з підстав зазначених вище.

Суд також звертає увагу на те, що крім наказу відповідачем було оформлено посвідчення (направлення) на проведення перевірки у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тобто, вчинені всі дії, передбачені законодавством для правомірного проведення перевірки.

Щодо тверджень представника позивача про не здійснення всіх заходів, які просив здійснити заявник, зокрема, не проведення відбору проб для перевірки якості пального, суд звертає увагу на те, що заявник просив перевірити наявність документів, які підвереджують якість пального, що було здійснено відповідачем, тобто, перевірка проведена в межах вимог заявника, а відбір проб не здійснювався, з пояснень представників, враховуючи відсутність коштів на проведення експертних дослідження проб, та в будь-якому випадку ці обставини не можуть бути підставою для визнання неправомірними дії, вчинених відносно позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що керівник субєкта господарювання був присутній під час перевірки, розписався у всіх складених під час перевірки документах, в акті перевірки зазначив, що претензій до проведення перевірки у нього не має.

Таким чином, суд не вбачає протиправності дій посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №24 від 22.12.2015 року про накладення стягнення, передбаченого ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Зазначеною постановою на позивача накладене стягнення в розмірі 3035145, 63 грн. за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища за п. 4 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів перевірки та пояснень представників відповідача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що висновок про не відповідність вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища перевіреного пального зроблений з посланням на порушення положень ч. 1, 4 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких, споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну, та продукція, щодо якої нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, встановлені вимоги стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, повинна вводитися в обіг та реалізовуватися з додержанням зазначених вимог.

Відповідно до вимог п. 9, 11, 27, 29 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених 20.12.1997 року постановою Кабінету Міністрів України №1442 забороняється продаж нафтопродуктів, які не відповідають обовязковим вимогам щодо їх якості та безпечності. Субєкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобовязаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність. Приймання нафтопродуктів на АЗС здійснюється за наявності паспорта якості нафтопродукту, декларації про відповідність, без яких приймати нафтопродукти на АЗС забороняється.

Згідно із п. 5, 7, 8, 9, 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого 01.08.2013 року постановою Кабінету Міністрів України №927 дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність. Кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Позивачем під час перевірки до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області були надані щодо двох партій бензину марки А-95-Євро5-Е5 та А-95-Євро наступні документи щодо якості нафтопродуктів: щодо одної партії нафтопродуктів наданий паспорт якості №42166 від 11.06.2015 року, копія якого виготовлена в поганій якості та з неї не вбачалося даних щодо виробника нафтопродуктів, показників якості, національного знаку відповідності, декларація про відповідність від 04.06.2015 року, сертифікат відповідності UA1.182.0122875-14; щодо другої партії нафтопродуктів наданий сертифікат відповідності №UA1.174.0087828-15, сертифікат якості іноземною мовою №1153W/15 від 13.10.2015 року.

Однак, відповідач не прийняв до уваги ці документи та зробив висновок про реалізацію позивачем продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, оскільки, по одній партії пального паспорт якості №42166 від 11.06.2015 року наданий в копії поганої якості, що не давало можливості відповідачу прийняти його як належний доказ відсутності порушення, а по іншій партії пального декларація відповідності була відсутня, а сертифікат якості не був наданий з перекладом з іноземної мови, що не давало можливості його дослідити.

Разом з цим, 18.12.2015 року зазначені порушення були усунуті та відповідачу до винесення постанови про застосування штрафних санкцій надані переклад на російську мову сертифікату якості №1153W/15 від 13.10.2015 року, декларація відповідності на цю партію товару та копія належної якості паспорту якості №42166 від 11.06.2015 року на іншу партію товару, в якому міститься знак відповідності, показники якості, виробник, тощо.

З наданих пояснень представниками відповідача в судовому засіданні та письмових заперечень вбачається, що після надання додаткових документів, відповідач вважає порушення, викладені в акті перевірки усунутими, оскільки, перевірене пальне має всі необхідні документи, що підтверджують його якість, зокрема, паспорти якості та декларації відповідності.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що у відповідача не було підстав для притягнення позивача до відповідальності за п. 4 ч. 1 ст. ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки, у позивача були в наявності всі необхідні документи, які свідчать про відповідність пального вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища та ці документи були надані відповідачу під час проведення перевірки, хоча і були без перекладу та в не якісній копії, в подальшому до винесення постанови №24 від 22.12.2015 року ці документи надані в належній якості та надані до суду в обґрунтування позовних вимог.

Суд вважає, що зазначені обставини виключають можливість притягнення позивача до відповідальності саме за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, оскільки паспорта якості, декларації відповідності та сертифікати якості спростовують ці обставини.

Крім того, оскільки, перевірка позивача проводилася в приміщенні Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області на підставі наданих керівником субєкта господарювання документів відповідачем не перевірявся безпосередньо факт реалізації продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, зокрема, продукції щодо якої відсутні документи про її якість.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису від 09.12.2015 року про зобовязання ТОВ «ІКС ОІЛ» розпорядитися продукцією відповідно до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 01.03.2000 року, суд вважає їх обґрунтованими, оскільки відповідно до цього Закону неякісна та небезпечна продукція, тобто, продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції, продукція, яка не відповідає обов'язковим вимогам чинних в Україні нормативно-правових актів і нормативних документів щодо її безпеки для життя і здоров'я людини, майна і довкілля, підлягає обов'язковому вилученню з обігу.

Однак, як вже зазначено вище, реалізація позивачем продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища, спростовується наданими документами, що підтверджують її якість, а тому ця продукція не підлягає вилученню з обігу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані докази в сукупності суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанови про застосування штрафних санкцій та припису про усунення порушень законодавства, складених відповідачем, а в іншій частині позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС ОІЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №194 від 07.12.2015 року про проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», визнання протиправними дій посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «ІКС ОІЛ», визнання протиправним та скасування припису від 09.12.2015 року про зобовязання ТОВ «ІКС ОІЛ» розпорядитися продукцією, яка зазначена у п. 1 додатку 7 до акту перевірки №53/07 від 09.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 01.03.2000 року, визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №24 від 22.12.2015 року про накладення стягнення, передбаченого ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 09.12.2015 року про зобовязання ТОВ «ІКС ОІЛ» розпорядитися продукцією, яка зазначена у п. 1 додатку 7 до акту перевірки №53/07 від 09.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 01.03.2000 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №24 від 22.12.2015 року про накладення на ТОВ «ІКС ОІЛ» стягнення, передбаченого ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

В іншій частині позовних вимог ТОВ «ІКС ОІЛ» відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКС ОІЛ» () судовий збір у розмірі 46745,19 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 08.02.2016 року

Суддя Л.І. Свида

.