Справа № 804/16485/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 грудня 2015 р. 804/16485/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., перевіривши матеріали позовної заяви начальника Управління державної служби Головдержслужби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до Національного агенства України з питань державної служби; Дніпропетровської обласної державної адміністрації; Запорізької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії (вх. №80749/15 від 22.12.15), -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Управління державної служби Головдержслужби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Національного агенства України з питань державної служби; Дніпропетровської обласної державної адміністрації; Запорізької обласної державної адміністрації, у якому просить суд:

визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної державної адміністрації з складання Картки погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду, звільнення з посади керівника територіального органу міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, якою Дніпропетровська обласна державна адміністрація не погодила призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Міжрегіонального управління Нацдержслужби в Дніпропетровській та Запорізькій областях;

визнати протиправними дії Запорізької обласної державної з складання Картки погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду, звільнення з посади керівника територіального органу міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, якою Запорізька обласна державна адміністрація не погодила призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Міжрегіонального управління Нацдержслужби в Дніпропетровській та Запорізькій областях;

визнати протиправним та скасувати Наказ Національного агентства України з питань державної служби від 30 липня 2015 року № 182-ко про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника Міжрегіонального управління Нацдержслужби в Дніпропетровській та Запорізькій областях;

зобов'язати Національне агентство України з питань державної служби призначити ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий Юр'ївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19.02.1999 р., РНОКПП НОМЕР_2, на посаду начальника Міжрегіонального управління Нацдержслужби в Дніпропетровській та Запорізькій областях.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що вона подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 1ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Згідно із приписами ст. 104 та ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником та може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Так, згідно із ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України - у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

У відповідності до ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України - особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Статтею 50 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що під позивачем в адміністративному судочинстві розуміється особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Питання юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ врегульовано статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно приписами якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а також на спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначення поняття "публічна служба" наведено у п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника Управління державної служби Головдержслужби України у Дніпропетровській області та звернулась із позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з метою оскарження дій та рішення суб'єктів владних повноважень, якими, на думку позивача, порушено її особисті права, свободи та інтереси в рамках перебування на публічній службі в Управлінні державної служби Головдержслужби України у Дніпропетровській області.

Однак, позивач зазначає адресу знаходження, що не співпадає з юридичною адресою Управління державної служби Головдержслужби України у Дніпропетровській області і є місцем реєстрації ОСОБА_1.

У зв'язку з цим, із змісту позовної заяви не вбачається визначеності правового статусу позивача.

З урахуванням вищевикладеного, оформлення позовної заяви ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу необхідно надати позовну заяву у новій редакції із визначенням власного вірного процесуального статусу позивача із зазначенням відповідної поштової адреси, а також надати примірники позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Окрім викладеного, суд також встановив, що у поданих позивачем матеріалах відсутній документ про сплату судового збору, в тому числі і як за подання адміністративного позову немайнового характеру в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

У відповідності до положень Закону України Про судовий збірвід 08.07.2011 року, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Згідно частини 1 ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" від 28.12.2014р. №80-VІІІ зафіксовано розмір мінімальної заробітної плати, який діє із 1 січня 2015 року в сумі 1218,00 грн.

Розміри ставок судового збору встановлюються ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону У країни "Про судовий збір" - ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайного характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (тобто із врахуванням положень Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" - 487, 20 грн.).

Згідно із приписами ч.3 ст. 6 Закону У країни "Про судовий збір" - у разі коли у позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням вимог статті 6 Закону України "Про судовий збір" - з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо. (Згідно Довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону У країни "Про судовий збір" , що затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015р. "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір").

Адміністративний позов начальника Управління державної служби Головдержслужби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 містить чотири вимоги немайнового характеру, що звернені до суб'єктів владних поноважень

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання адміністративного позову із чотирма вимогами немайнового характеру становить - 1948, 80 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем сплачено лише - 527, 20 грн., тобто несплачена сума судового збору з урахуванням інших вимог немайного характеру становить 1421, 60 грн.

Таким чином, недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за подання адміністративного позову немайнового характеру у відповідності до Закону України Про судовий збір у розмірі 1421, 60 грн. за наступними розрахунковими реквізитами для перерахування судового збору:

Отримувач коштів: УДКСУ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, 22030001, код ЄДРПОУ отримувача - 37989253, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012, рахунок отримувача - №4008, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ (суду) 34824364.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву начальника Управління державної служби Головдержслужби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до Національного агенства України з питань державної служби; Дніпропетровської обласної державної адміністрації; Запорізької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 29 січня 2016 р. для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позовної заяви у новій редакції із визначенням власного вірного процесуального статусу позивача із зазначенням відповідної поштової адреси разом із примірниками позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також шляхом надання документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за подання позовної заяви, що містить декілька вимог немайнового характеру у відповідності до Закону України Про судовий збір на суму 1421, 60 грн.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_3