Справа № 2а/0470/15071/11
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 р. Справа № 2а/0470/15071/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ТОВ "ФТ - Транс" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

14.11.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТ-Транс» (далі позивач, підприємство або ТОВ «ФТ-Транс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (далі - відповідач, податковий орган або ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська) по проведенню документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФТ-Транс» та щодо висновків, викладених в акті «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФТ-Транс» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податку ПП «Контур Пак» за період з 01.01.2009 року по 30.04.2011 року» про безтоварність та нікчемність фінансово-господарських операцій, вчинених ТОВ «ФТ-Транс».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що документальна позапланова виїзна перевірка в результаті якої було складено акт про результати документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТ-Транс» () щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податку ПП «Контур Пак» була проведена посадовими особами Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська з порушенням вимог чинного законодавства, також позивач вважає, що висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються будь-якими доказами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважає, що податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 19.04.2007р. за №0036285 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

На підставі наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФТ-Транс» №1338 від 26.08.2011 року згідно з п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ФТ-Транс» з питань правомірності формування валових витрат та податкового кредиту за рахунок ПП «Контур Пак» () за період з 01.01.2009 року по 30.04.2011 року.

Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було направлено на адресу ТОВ «ФТ-Транс» лист №28333/231-17 про надання інформації та її документального підтвердження з питань взаємовідносин з ПП «Контур Пак». Відповіді на лист ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська позивачем надано не було.

Відповідно до пп.78.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська складено акт від 20 вересня 2011 року №3539/231/35043818 (далі - акт перевірки) та встановлено порушення ТОВ «ФТ-Транс» ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст.215, ст.228 Цивільного кодексу України.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, висновки вищезазначеного акту відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТ-Транс» є безпідставними та необґрунтованими та порушують норми чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що на підставі листа Відділу внутрішньої безпеки при ДПА у Дніпропетровській області УВБ ДПА України від 28.04.20011 року №870/7/27021-3 про отримання інформації щодо протиправної діяльності ПП «Контур Пак» () ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було проведено документальну позапланову перевірку щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з ПП «Контур Пак» за період 01.01.2009 року по 30.04.2011 року, в результаті якої складено акт №3539/231/35043818.

При проведенні перевірки враховано матеріали виїзної документальної перевірки ПП «Контур Пак» за період з 01.01.2009 року по 30.04.2011 року (акт №1312/233/34229162 від 01.06.2011 року).

Перевіркою взаємовідносин позивача з ПП «Контур Пак» встановлено, що між вказаними особами укладено договір перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському сполученні №17 від 03.04.2009 року.

Згідно акту перевірки ПП «Контур Пак» встановлено, що за юридичною адресою підприємства відсутні первинні та бухгалтерські документи.

Відповідно до матеріалів перевірки встановлено, що у перевіряємому періоді підприємства директором ПП «Контур Пак» згідно реєстраційних документів був ОСОБА_5(ІПН НОМЕР_1), інформація щодо призначення/звільнення з посади відсутня в реєстраційній ній справі підприємства. Станом на момент перевірки - ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2).

Згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2010 року у справі №1-378/2010, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_5. визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого частинами 1,2 ст.205 Карного Кодексу України. У січні 2009 року ОСОБА_5 вступив у попередню змову з невстановленими особами, спрямовану на придбання субєкта підприємницької діяльності приватного підприємства «Контур Пак», з метою приховування незаконної діяльності, а також перереєстрував на своє імя ТОВ «Контур Пак», після чого передав реєстраційні документи малознайомим особам. Отже, ОСОБА_5 відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська визнаний винним у здійснення фіктивного підприємництва.

Суд вважає, з огляду на зазначені обставини, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «ФТ-Транс» із контрагентом ПП «Контур Пак» у травні та листопаді 2009 року здійснювалася поза межами правового поля (встановлено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2010 року), а отже фінансово-господарські відносини між ТОВ «ФТ-Транс» та контрагентами у травні-листопаді 2009 року є фіктивними правочинами.

В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.655. за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ст.656 ЦК України). За ст.662 ЦКУ продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Моментом виконання обов'язку продавця щодо передачі товару згідно ст.664 ЦК України є: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до баз даних ДПС податкової, звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин та проведення безтоварних операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.1. ст.215 ЦК України „підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу."

Відповідно до п.2. ст.215 ЦК України „недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно із частиною 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вичинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави. Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо нікчемності правочинів, укладених ТОВ «ФТ-Транс» є правомірними, оскільки такі правочини порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Підстав звільнення від доказування сторонами не заявлено, судом не встановлено. Надані позивачем докази та обґрунтування позову не доведені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову має бути відмовлено, з викладених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТ-Транс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24.02.2012 року.

Суддя ОСОБА_1