Справа № 804/192/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 р. Справа № 804/192/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3, тертя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення витрат, -
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_3 був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, що має наслідком відшкодування коштів на його утримання за час навчання.
Представник позивача у судове засідання не зявися, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не зявися, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що, ОСОБА_3 згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2009 року № 46ос був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України та зарахований курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ та йому було присвоєно перше спеціальне звання «рядовий міліції».
Згідно з наказом від 30.05.2013 року №195 ОСОБА_3 успішно закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, отримав диплом фахівця та був направлений до ОВС.
Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області №118 о/с дек від 01.06.2013 року відповідач, як випускник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, призначений на посаду дільничного інспектора сектора дільничних інспекторів міліції Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління.
13.10.2015 року наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області №448о/с ОСОБА_3 був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 ж (за власним бажанням) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно пункту 2 «Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року №313 (далі Порядок №313), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.
10.08.2009 року на виконання вимог статті 18 Закону України «Про міліцію» та між відповідачем, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та ГУМВС в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 2.3.6. договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у пункті 3 договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до пункту 3.2 договорів підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.
Згідно із пунктом 6.8 «Положення про вищі навчальні заклади МВС», затвердженого наказом МВС України від 14.02.2008 року №62, початком проходження служби в ОВС вважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу. Навчаючись у вищому навчальному закладі МВС України, особа проходить публічну службу в міліції.
Фактичні витрати, понесені позивачем, розраховані відповідно до «Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534.
Відповідно до пункту 5 Порядку №313, витрати відшкодовуються:
- у повному розмірі: особами чоловічої статті, що вислужили встановлений законодавством строк військової служби до вступу у навчальний заклад, та жіночої статті за весь період навчання;
- особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк;
- з урахуванням різниці суми витрат з утримання осіб у навчальному закладі та утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю.
Відповідно до статті 2, 23 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, повязаній із захистом Вітчизни. За загальним правилом, строк строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюється до 12 місяців.
Видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.
Судом встановлено, що відповідач не вислужив встановлений законодавством строк військової служби до вступу у навчальний заклад.
Таким чином, позивач, відноситься до осіб, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, і саме за період навчання, що перевищує такий строк, мають відшкодовуватися витрати, повязані з утриманням курсанта.
На думку суду, зазначена норма встановлена у звязку із тим, що державою виконується обовязок по забезпеченню осіб, які проходять строкову військову службу, за рахунок Державного бюджету України, отже, такі витрати держави, згідно пункту 5 Порядку №313 не покладаються на курсанта.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не має обовязку відшкодовувати витрати повязані з його навчанням протягом 12 місяців, тобто за період вересень 2009 року - серпень 2010 року включно, так як вказаний період є встановленим законодавством строком строкової військової служби.
За вказаний період витрати на утримання відповідача, що не мають покладатись на нього, та складаються з витрат на продовольче забезпечення в розмірі 1269,01 грн., витрат на теплоенергію в розмірі 1108,34 грн., витрат на водопостачання та водовідведення в розмірі 339,67 грн., витрат на електропостачання в розмірі 576,58 грн., витрат на грошове забезпечення 2503,24 грн., витрат на медикаменти в розмірі 35,40 грн. вартості речового майна 866,11 грн., разом 6698,35 грн.
Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3, третя особа Головне управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити частково.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1