Справа № 511/2815/15-а
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/2815/15-а
Номер провадження: 2-а/511/2/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А . В .,

секретаря Войнікової Л.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача 1 - Дубчак Д.В., представника відповідача 2 - Томчук Є.П., представника відповідача 3 - Демченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Одеського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2015 року позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з адміністративною позовною заявою до Міністерства Оборони України, Одеського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України та просить суд визнати відмову Міністерства оборони та Одеського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, протиправною. Зобов`язати Міністерство Оборони України на підставі раніше поданих документів прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги, відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року. Розрахунок одноразової грошової допомоги провести станом на час прийняття рішення. В обґрунтування позову вказує, що протягом 1986-1988 років він проходив військову строкову службу у віськовій частині № НОМЕР_1 , що входила до складу Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР. 22.12.1988 року наказом Міністерства оборони СРСР за №311 від 28.09.1988 року був звільнений зі служби у запас. Під час проходження служби був направлений в Афганістан, де отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, тулуба, ніг (контузію головного мозку). Протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства України №3936 від 12.12.14 р. позивачу встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з пораненням (контузією) та захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 21.01.2015 року йому було видано посвідчення інваліда 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни. Позивачу встановлена 3 група інвалідності 21 січня 2015 року. Згідно статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захіст військовослужбовців та членів їх сімей» позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. У травні 2015 року позивач звернувся до обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України із заявою про нарахування та виплати сум одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків віськової служби. 22.06.2015 року Міністерство оборони України листом №248/3/6/1273 відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що особам, звільненим з військової служби виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, тобто право на отримання допомоги починається з моменту звільнення з військової служби. Така відмова, на думку позивача. є протиправною та грубо порушує чинне законодавство, так як право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з його проходженням, починається з моменту настання підстав для отримання допомоги, а саме: з моменту настання інвалідності. Позивач надав всі необхідні документи для отримання одноразової грошової допомоги. Позивач має право на одноразову грошову допомогу згідно ч.2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд задовольнити його вимоги.

Позивач подав до суду заяву від 27.01.2016 року про уточнення позовних вимог та просив суд визнати неправомірною бездіяльність Міністерства Оборони України щодо залишення без розгляду документів призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язати Одеський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України направити заяву ОСОБА_1 на адресу Міністерства Оборони України та додані документи щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язати Міністерство Оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 , додані ним документи та призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності пов`язаної із виконанням обов`язків віськової служби.

Ухвалою суду від 14.12.2015 року, враховуючи заперечення на позов відповідача 1, до участі у справі у якості другого відповідача залучено Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позов зі змінами та доповненнями та просив його задовольнити.

Представник відповідача Міністерства Оборони України Дубчак Д.В. позов не визнав, підтримав заперечення на позов від 19.11.2015 року (а.с.41- 43) та заначив, що Міністерство оборони України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР і навіть не уповноважене займатися питаннями пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців вказаного прикордонного військового формування. Вважає, що позивач повинен звернутися із вимогою до органів Державної прикордонної служби України та органів Служби безпеки України, які займаються відповідною роботою з питань пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців таких прикордонних військових формувань КДБ СРСР. Вважає правомірним залишення заяви позивача без розгляду листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 22.06.2015 року за №248/3/6/1273. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Одеського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України Томчук Є.П. позов не визнала, підтримала заперечення на позов від 18.11.2015 року (а.с.32 - 36) та зазначила, що облвоєнкомат 20.05.2015 року прийняв заяву з додатками від ОСОБА_1 про призначення йому вищевказаної одноразової грошової допомоги та 29.05.2015 року скерував її за належністю до головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України для прийняття відповідної постанови. Отримавши лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 22.06.2015 року про залишення поданих документів без розгляду, облвоєнкомат повідомив ОСОБА_1 про вказане рішення Міністерства оборони України та запропонував йому звернутися із даною заявою до органів Державної прикордонної служби України. Із матеріалів судової справи їм відомо, що ОСОБА_1 звертався із відповідною заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка листом від 18.08.2015 року відмовила ОСОБА_1 у виплату одноразової грошової допомоги. Таким чином, представник вважає дії Одеського облвоєнкомату правомірними та просить відмовити у позові.

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України Демченко О.В. позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримав та не заперечував проти їх задоволення. Підтримав заперечення на позов від 27.01.2016 року (а.с.84 - 87) та наголосив, що законодавцем встановлено обовязок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з отриманням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання. Рішення Адміністраії Держприкордонслужби щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, вказаної вище, прийнято згідно ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження у адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На підставі ч.3 ст..2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено наступне. ОСОБА_1 протягом 1986-1988 років проходив військову строкову службу у військовій частині № НОМЕР_1 , що входила до складу Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР. Даний факт підтверджується війстковим квитком та листом Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/К-4154 від 18.08.2015 року (а.с.8-9, 19). 22.12.1988 року наказом Міністерства оборони СРСР за №311 від 28.09.88 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби у запас. Під час проходження військової служби позивач був направлений в Демократичну Республіку Афганістан, де отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, тулуба, ніг (контузія головного мозку). Протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №3936 від 12.12.2014 року (а.с.18), позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненням (контузією) та захворюванням, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах. де велись бойові дії. На підставі цього. 21.01.2015 року позивачу видано посвідчення інваліда ІІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавсьвом України для ветеранів війни та інвалідів війни (а.с.10).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і првовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У травні 2015 року позивач звернувся до Одеського обласного військового комісаріату МОУ із заявою про нарахування та виплату йому сум одноразової грошової допомогиі у зв`язку із настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. До заяви позивач додав документи, передбачені пунктом 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою КМУ від 28 травня 2008 року (далі Порядок №499). Як передбачено законодавством, право на грошову допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення групи інвалідності, а не на момент його звільнення.

Одеський обласний військовий комісаріат, відповідно до п.7 Порядку №499, у 15 денний строк з дня реєстрації, надіслав відповідні документи до головного розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України, а останній мав у місячний строк прийняти відповідне рішення згідно поданої заяви про призначення одноразової грошової допомоги і надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги позивачу, або у разі відмови - для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Відповідно до п.2 ч.2 Порядку №499 особам. звільненим з військової служби у разі настання, зокрема, 3 групи інвалідності, внаслідок обставин, що зазначені позивачем, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, грошова допомога виплачується у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.

Суд не примає до уваги доводи відповідача 1 - Міністерства оборони України щодо відсутності у нього повноважень для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, так як останній служив в Радянській Армії і Міністерство оборони України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, оскільки ці заперечення не основані на законі.

Абзацем 9 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової сслужби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховується, зокрема, служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових фомуваннях колишнього СРСР, а також служба і органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. З цієї норми вбачається, що для призначення військовслужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії.

Правові висновки у спорах цієї категорії вже були висловлені Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа №21-446а14), та від 21.04.2015 року (справа №21-135а15), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 року (справа К/800/40725/15) та вказані рішення судів касаційної інстанції є преюдиційними при розгляді справ даної категорії судами першої інстанції. У вказаних рішеннях висловлена правова позиція про те, що законодавцем передбачено порівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України, та встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги особам у зв`язку із встановленням ім ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.

Розглядаючи справи даної категорії ВСУ та ВАСУ прийшли до висновку про безпідставність відмови у призначенні одноразової допомоги особам звільненим із строкової служби у Радянській армії, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових фомуваннях колишнього СРСР.

З огляду на все вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.17, ст.19 Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту", Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової сслужби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, керуючись ст.ст. 11, 158-162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без розгляду документів ОСОБА_1 про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язати Одеський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України прийняти від ОСОБА_1 та направити на адресу Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 з доданими документами та висновком щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та надіслати вищезазначене рішення до Одеського обласного військового комісаріату для видачі наказу про виплату даної допомоги.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії постанови.

Суддя А. В. Ільяшук

Повний текст постанови виготовлено та підписано

11.02.2016 року.