Справа № 819/6/16
Суддя: Осташ А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/6/16

05 лютого 2016 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. при секретарі судового засідання Ліщинській М.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Вітовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області

про скасування податкового повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач або СПД ОСОБА_3) звернулася до суду з адміністративним позовом до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі по тексту - відповідач або Чортківська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що контролюючий орган порушив порядок проведення перевірки, не склали акт перевірки та не вручили його ОСОБА_3, також зазначено, що позивач не здійснює і не здійснювала торгівлю ні спиртом, ні алкогольними напоями, ні тютюновими виробами, а тому застосування штрафу є незаконним.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що зі слів ОСОБА_3 продаж алкогольних напоїв вона не здійснює, а працівники ГУ ДФС у Тернопільській області під час проведення перевірки ввели її в оману і сказали підписати направлення на проведення перевірки та написати пояснення, оскільки їм для звітності потрібно виявити порушення, і пояснили, що до неї буде застосовано мінімальний штраф. Однак, отримавши податкове повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року ОСОБА_3 зрозуміла, що слова працівників податкового органу не відповідають дійсності. Представник позивача зазначив, що позивачка не здійснювала продажу пива, як це зазначено в акті перевірки.

На підставі викладеного, представник позивача вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року, є необґрунтованим, а тому просить його скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що одержаними матеріалами, доказами під час перевірки стану дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Вважає, що дії відповідача щодо прийняття на підставі акту перевірки від 25.11.2015 року податкового повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року, у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

З врахуванням викладеного, просила суду відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно п. 75.1. ст. 75 органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.80.1. та п.80.2. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.75.1.3. ч. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій і ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2.5 ч. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадови (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки, (дані положення зазначаються у абзацах, 7,8 частині 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.11.2015 р. №628, направлень на перевірку від 24.11.2015р №1052 та №1053 працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку СПД ОСОБА_3 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_3.

Проведеною перевіркою встановлено факт реалізації підприємцем ОСОБА_3 алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме 24.11.2015 р. в магазині за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює свою діяльність ОСОБА_3 реалізовано дві пляшки пива «Микулин» ємністю 0,5 л., міцністю 4,2 %, виробник ТОВ «Микулинецький Бровар», дата виробництва 10.11.2015 р. за ціною 10,0 грн. за пляшку на загальну суму 20,0 грн., чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Дані порушення зафіксовані в акті перевірки №167/19-00-21-02/НОМЕР_1 від 25.11.2015 року (далі по тексту - акт перевірки) (а.с.14-17).

На підставі висновків зроблених в акті перевірки, Чортківською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року (а.с.6).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та із встановлених в судовому засіданні обставин, всі необхідні документи до початку проведення перевірки були вручені ОСОБА_3, зокрема позивач ознайомилась та отримала один примірник наказу про проведення фактичної перевірки №628 від 23.11.2015 р., ознайомилась з направленнями на перевірку від 24.11.2015 року №1052, № 1053, що підтверджується підписами на відповідних документах (а.с. 9, 11).

Судом не приймаються до уваги твердження представника позивача з приводу того, що результати перевірки не оформлено актом перевірки та не надано СПД ОСОБА_3 для ознайомлення. З такими твердженнями суд не погоджується, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, результати перевірки оформленні в акті перевірки №167/19-00-21-02/НОМЕР_1 від 25.11.2015 року, один примірник якого вручено 24.11.2015 р. ОСОБА_3, що підтверджується засвідченим підписом на відповідному документі (а.с.17).

Суд вважає безпідставними пояснення представника позивача з приводу того, що ОСОБА_3 не здійснює торгівлю алкогольними напоями та про те, що працівники ГУ ДФС у Тернопільській області ввели її в оману, оскільки, фактично реалізація двох пляшок пива «Микулин» ємністю 0,5 л., міцністю 4,2 %, виробник ТОВ «Микулинецький Бровар», дата виробництва 10.11.2015 р. за ціною 10,0 грн. за пляшку на загальну суму 20,0 грн., відбулась у торговельному приміщенні позивача, яка несе відповідальність за дотриманням встановленого порядку здійснення роздрібної торгівлі. Даний факт підтверджується актом перевірки від 25.11.2015 №167/19-00-21-02/НОМЕР_1 та поясненнями підприємця ОСОБА_3, які додаються до акту перевірки, один примірник якого вручено 24.11.2015 р. ОСОБА_3, що засвідчено підписом на відповідному документі (а.с.10).

Так, основні вимоги до роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначені «Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854. Згідно з пунктом восьмим Правил суб'єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.

З врахуванням викладено, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт реалізації підприємцем ОСОБА_3 алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Натомість представником позивача не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів в розуміння ст..ст. 69, 70 КАС України, які б спростовували вищенаведені обставини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що у разі порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячних; і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз.5, ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. винесене керівником Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів правомірності своїх вимог, а тому приходить до переконання про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 4 грудня 2015 року, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 10 лютого 2016 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.