Справа № 806/5119/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м.Житомир справа № 806/5119/15

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Барібан А.І., Степанов П.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1. представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.09.2015 р. №, №, №,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.09.2015 р. №, №, №.

В обгрунтування позову зазначила, що за результатами проведеної фактичної перевірки ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС у Житомирській області було складено акт перевірки №122/02 від 18.08.2015 р. На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 29.09.2015 р., яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та згідно абз. 3 ст.1 Указу Президента України №802/2001 від 07.09.2001 р. (із змінами та доповненнями) застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17927,25 грн.; № від 29.09.2015 р., яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 глави ІІ розділу Податкового кодексу України та згідно зі ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних санкції в розмірі 10000 грн.; № від 29.09.2015 року, яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 глави ІІ розділу Податкового кодексу України та згідно зі ст.20 Закону України №265/95ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафних санкцій на суму 34802,40 грн. Вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зокрема, вказала, що оприбуткування готівки відбулося вчасно, що підтверджується копією книги КОРО. Щодо факту не ведення в повному обсязі обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на алкогольні напої та тютюнові вироби, вказаний факт спростовується видатковою накладною №ЖТ15-000082849 від 14.09.2015 р. Крім того, законодавством не передбачено, що фізична особа-підприємець зобов"язана вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а тому застосування фінансових санкцій є неправомірним. Також зазначила, що при підписанні акту податковою не враховані подані нею документи. Таким чином, вважає безпідставним застосування до неї штрафних санкцій, а тому просить скасувати вищевказані податкові повідомлення-рішення.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснили, що спірні рішення прийняті на підставі матеріалів перевірки, яка проведена з дотриманням порядку її проведення, встановленого податковим законодавством. Висновки перевіряючих про порушення відповідачем податкового законодавства, а саме: Постанови КМУ України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", п.2.2, п.2.6. Розділ 2 Постанови №637 від 15.12.2004 "Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті України", п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" є обґрунтованими, а спірне податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до норм діючого законодавства та є правомірними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 15.09.2015 року на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області №511 від 14.09.2015 року та направлень № 410 та №411 від 14.09.2015 року та № 23, була проведена фактична перевірка магазину, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Коростишів, Червона площа,1 та належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_1, з питань додержання суб"єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов"язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, нафтовими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом.

За результатами перевірки складено акт перевірки №122/02 від 18.09.2015 р., яким встановлено наступні порушення:

- факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. на загальну суму 736,00 грн. Опис фактів реалізації алкогольних напоїв за заниженими цінами у додатку №1 до акту перевірки, чим порушено Постанову КМУ від 30.10.2008 р. №957 із змінами внесеними Постановою КМУ від 17.06.2014 р. №426;

- факт незабезпечення своєчасного оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день надходження на загальну суму 3585,45 грн., в розділі №2 "Облік руху готівки та суми розрахунків" в Книзі обліку розрахункових операцій № "Р"/7, яка зареєстрована в органах ДФС 05.06.2015 року відповідно до фіскальних звітних чеків та контрольних стрічок, чим порушено п.п.2.2., 2.6 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого Постановою НБУ від 15.12.2004 р. №637 (із змінами та доповненнями);

- факт не ведення в повному обсязі у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: ФОП ОСОБА_1 не було надано накладні на алкогольні напої, які зберігались та були реалізовані в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 року на загальну суму 736,00 грн. за заниженими цінами - опис алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки, також не було надано накладні в повному обсязі на тютюнові вироби згідно з описом на 4 арк. на загальну суму 16665,20 грн., (згідно опису загальна кількість продукції станом на 15.09.2015 року становить 18560,05 грн., на перевірку надано документи на походження товару на суму 1894,85 грн., на суму 16665,20 грн. накладних не надано) чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР із змінами та доповненнями (т. І а.с.37, ,41,43-44, 50-53).

На підставі акту перевірки Коростишівською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення:

№ від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17927,25 грн.;

№ від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10000,00 грн.;

№ від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34802,40 грн.

Не погоджуючись з вказаними повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75. 1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за N 40/10320 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення № 637).

Підпунктом 2.2 Положення (у відповідній редакції) передбачено, що підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За правилами пп. 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суд звертає увагу на те, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Так, відповідно до пп. 6 п.4 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, від 28.08.2013 року № 417 (далі-Порядок № 417), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Поняття фіскальний звітний чек розкривається в Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

До таких звітних чеків, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 р. № 199 "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" (зі змінами і доповненнями) відноситься Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій: здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та підтвердження суми Z-звітом у день надходження.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України, який вказав, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Верховний Суд України в аналогічних справах досліджував питання поширення на спірні відносини відповідальності, встановленої Законом України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і прийшов до негативного висновку (правова позиція викладена у постановах №№ 21-439а12; 21-76а13 від 02 квітня 2013 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в повному обсязі в день її надходження на загальну суму 3585,45 грн. в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в книзі обліку розрахункових операцій № "Р"/7, яка зареєстрована в органах ДФС 05.06.2015 р.. Зокрема, готівкову виручку за 07.07.2015 р. на суму 355,75 грн. було оприбутковано 08.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1855 від 08.07.2015 р.; готівкову виручку за 08.07.2015 р. на суму 966,30 грн. було оприбутковано 09.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1856 від 09.07.2015 р.; готівкову виручку за 13.07.2015 р. на суму 352,40 грн. було оприбутковано 14.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1861 від 14.07.2015 р.; готівкову виручку за 14.07.2015 р. та 16.07.2015 р. на загальну суму 136,90 грн. було оприбутковано 17.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1862 від 17.07.2015 р.; готівкову виручку за 19.07.2015 р. на суму 495,75 грн. було оприбутковано 20.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1865 від 20.07.2015 р.; готівкову виручку за 23.07.2015 р. на суму 1278,35 грн. було оприбутковано 24.07.2015 р., на підставі фіскального звітного чеку №1869 від 24.07.2015 р. (т.І а.с.12-13).

В судовому засіданні позивач та її представник пояснили, що контрольна стрічка РРО була втрачена. Однак, до матеріалів справи ними не надано жодного документального доказу її знищення чи вилучення працівниками податкового органу.

Пунктом 7 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.10.2012 р. №1743/2205 затверджено Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв"язку до органів державної податкової служби.

Цими вимогами встановлюються критерії щодо створення контрольної стрічки в електронній формі в РРО та різних сфер застосування та вимоги до модемів, за допомогою яких РРО передаватимуть дані в електронній формі дротовими або бездротовими каналами зв"язку згідно з технологією, розробленою Національним банком України.

Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв"язку встановлюється органом доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно реєстру Z-звітів ОСОБА_1М, роздрукованого з електронної бази Головного управління ДФС у Житомирській області вбачається, що Z-звіти були роздруковані не в день оприбуткування готівки, а на наступний день.(т.ІІ а.с.2-5).

Крім того, з оглянутої в судовому засіданні Книги ОРО вбачається, що в ній відсутні (не підклеєні) фіскальні звітні чеки за вказані вище дати, що відповідає висновкам, зазначеним в акті перевірки.

Пунктом 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.2 ст. 62 ПК).

Відповідно до ст. 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У п. 74.1 ст. 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та оскільки контрольної стрічки позивач не надав, суд вважає, що надані відповідачем реєстри, роздруковані з баз даних податкового органу, можуть бути допустимим доказом у справі, оскільки інформація податковим органом зібрана відповідно до наданих повноважень, тобто фактично ці реєстри є електронною копією контрольних стрічок.

Абзацом 3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 встановлена відповідальність за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки юридичними особами всіх форм власності, які є суб'єктами підприємницької діяльності - штраф у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 17927,25 грн. прийняте відповідно закону, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні підставою для його винесення стали порушення позивачем вимог Постанови КМ України від 30.08.2008р № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (із змінами від 17.06.2015 р. № 426)

Зокрема, перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. на загальну суму 736 грн., згідно опису у додатку №1 до акту перевірки. (т.І а.с.53).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-BP (далі - Закон України № 481/95-ВР).

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР визначено, що

- мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари;

- мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до ст. 18 Закону України № 481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" зі змінами згідно Постанови КМУ від 17.06.2015 р. № 426 (далі - Постанови КМУ №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до даної Постанови.

Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Згідно доданих відповідачем до матеріалів справи роздрукованих з бази даних (аналітичної системи) реєстрів, чітко вбачається, що продаж алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_1 в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. відбувався за цінами нижчими за встановлені мінімальні. (т.І а.с.89-120).

За приписами ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Зазначене свідчить, що відповідач як контролюючий орган при застосуванні до позивача оскаржуваної фінансової санкції діяв в межах наданих повноважень та застосував мінімальний її розмір, передбачений Законом, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно та відповідно до чинного податкового законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги також є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується винесеного Коростишівською ОДПІ податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 34802,40 грн., суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено факт не ведення в повному обсязі у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: ФОП ОСОБА_1 не було надано накладні на алкогольні напої, які зберігались та були реалізовані в період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 року на загальну суму 736,00 грн. за заниженими цінами- опис алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки, також не було надано накладні в повному обсязі на тютюнові вироби згідно з описом на 4 арк. на загальну суму 16665,20 грн., (згідно опису загальна кількість продукції, що зберігалася, станом на 15.09.2015 року становить 18560,05 грн., на перевірку надано документи на походження товару на суму 1894,85 грн., на суму 16665,20 грн. накладних не надано) чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №269/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

При цьому, облік товарних запасів є суто бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до норм п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов"язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває на загальній системі оподаткування, яка передбачає наявність та ведення обліку товарних запасів.

А тому доводи позивача, що ведення обліку придбаних або проданих товарів поширюється лише на юридичних осіб спростовуються вищенаведеними нормами податкового законодавства.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 11.06.2013 р. у справі № 21-147а13.

Статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Тобто, розмір штрафної санкції в даному випадку безпосередньо залежить від вартості не облікованих товарів, у зв"язку з чим необхідно встановити їх найменування, кількість і відповідно ціну.

Відповідно до п. 86.1 ст.86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 р. за № 607/23139, далі - Порядок № 395).

Відповідно до п. 1.4 розділу І даного Порядку акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 1.7 розділу І Порядку передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Фактичною підставою для нарахування позивачу фінансових санкцій у розмірі 34802,40 грн. слугував висновок податкового органу про не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 17401,20 грн. (16665,20 грн.+736,00 грн.=17401,20 грн.). Перелік не облікованих товарів наведений в додатку № 1 до акту перевірки та описі тютюнових виробів, що надійшли на реалізацію.

Так, з опису алкогольних напоїв у додатку №1 до акту перевірки вбачається, що за період з 24.07.2015 р. по 08.09.2015 р. було реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 736,00 грн.(а.с.53)

Позивач в судовому засіданні стверджувала, що у неї не було на реалізації зазначених в даному додатку алкогольних напоїв.

Однак, матеріалами справи, а саме скрін копіями аналітичної системи ДФС, в якій зафіксовані дані з РРО позивача, підвереджується продаж ФОП ОСОБА_1 алкоголю на суму 562,00 грн., на які позивачем не надано документи (накладні) на їх придбання (т.І а.с. 53, 89-120). Вказані докази суд приймає як належні та допустимі, оскільки вони відповідають ознакам податкової інформації, визначеної п.74.1 ст.74 ПК України.

Разом з тим, доказів реалізації алкогольних напоїв на решту товару, а саме: за 27.07.2015 р. коньяк Десна" 0.5 л на суму 77,00 грн., 24.07.2015 р. коньяк "Шустов" 3 зірки 0,5 л на суму 75,00 грн. та горілка "Душевна" 0.25 л на суму 22 грн., а всього на суму 174,00 грн. відповідачем до справи не надано. Крім того, відсутність на реалізації даного товару підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних на придбані ФОП ОСОБА_1 алкогольні напої, серед яких зазначені три одиниці алкогольних напоїв відсутні (т.І а.с.177-250, т.ІІ а.с.1).

Що стосується тютюнових виробів суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки безпосередньо під час її проведення за місцем здійснення господарської діяльності позивача працівниками податкового органу складено опис тютюнових виробів, що надійшли на реалізацію до магазину ФОП ОСОБА_1 за адресою: м.Коростишів, вул. Червона площа, 1, та на які відсутні документи на їх отримання станом на 15.09.2015 року. Всього 124 найменування різних видів тютюнових виробів (т. І а.с. 43-44, 50-51).

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивачем на частину тютюнових виробів накладні були надані на перевірку, а на іншу частину їх не надано, у зв"язку з чим було складено окремий опис тютюнових виробів, на які надано документи станом на 18.09.2015 року (а.с.52).

Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи містять копії видаткових накладних на придбання ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів, а саме: № ЖТ 15-000044111 від 27.05.2015 року, № ЖТ15-000051047 від 17.06.2015 року, № ЖТ15- від 22.07.2015 року, № ЖТ15-000082849 від 14.09.2015 року (т.І а.с. 19-21, 38-40).

Разом з тим, ні акт перевірки, ні додатки до нього не містять чіткого опису із конкретним зазначенням найменування тютюнових виробів, їх кількості та ціни на суму 16665,20 грн., які бралися до розрахунку штрафної санкції.

Отже, суд вважає, що в цій частині акту перевірки порушення ґрунтуються лише на припущеннях і крім акту перевірки, який суд в цій частині оцінює критично, не підтверджуються іншими доказами. Також, зазначені обставини не дають можливості об"єктивно та в повній мірі встановити факти порушень податкового законодавства з боку ФОП ОСОБА_1, в тому числі об"єктивно та вірно розрахувати розмір штрафної санкції, яка прямо залежить від вартості не облікованого товару.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність застосування податковим органом штрафної санкції в розмірі 1124,40 грн., яке знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

Однак, суд вважає не доведеним відповідачем факт порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР на суму 16839,00 грн., а отже безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій в частині цього порушення, зокрема у розмірі 33678,00 грн. (174,00 грн. (алкоголь) х 2 = 348,00 грн.; 16665,00 грн. (тютюн) х 2 = 33330,00 грн.; 33330,00 грн.+348,00 грн.= 33678,00 грн.).

З огляду на викладене, суд скасовує податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015р. № в частині застосування штрафної санкції на суму 33678,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015р. № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 33678 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 08 лютого 2016 р.