Справа № 359/3125/15-ц
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

04 лютого 2016 року № 359/3125/15-ц
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів Літвінової А.В., Кротюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доМіністерства оборони України, Запорізького обласного військового комісаріату Державного підприємства обслуговування повітряного руху України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:
07 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому просив визнати дії відповідачів про відмову у призначенні та виплаті йому грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності - протиправними, зобов`язати відповідачів призначити та виплатити на його користь одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 85 260 грн. та стягнути судовий збір.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2015 справу направлено за підсудністю (предметна) до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2015 справу прийнято до свого провадження суддею Мазур А.С. та призначено попереднє судове засідання на 12.11.2015 о 10:30 год.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2015 закінчено підготовче провадження та призначено справу до колегіального розгляду на 04.02.2016 о 10:30 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що має третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до вимог Постанови КМ України від 25 грудня 2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Як зазначено в позовній заяві, відмова позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги свідчить про протиправність дій суб`єктів владних повноважень, яким належить обов`язок щодо виплати останньої.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Міністерства оборони України проти позову заперечив з тих підстав, що у Міністерства відсутній обов`язок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з його звільненням з військової служби, оскільки вказана допомога, гарантії щодо виплати якої встановлено пунктом 5 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень пункту 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 передбачають, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів таких державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) був (була) відряджений (відряджена) повинна бути виплачена позивачу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Представник Державного підприємства обслуговування повітряного руху України проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що одноразова вихідна допомога , яка виплачується під час звільнення з військової служби військовослужбовцям відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, повинна бути нарахована та виплачена позивачу Міністерством оборони України за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки зазначеним Законом та положеннями Поряду виплати вказаної одноразової грошової допомоги покладено саме на Міністерство оборони України.

Окрім зазначеного, відповідач наголошував, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не може бути належним відповідачем по даній справі, оскільки є унітарним державним комерційним підприємством, що засноване на державній власності. Також зазначив, що прийняття та звільнення позивача з займаної посади підприємством проводилось виключно на підставі наказів Міністерства оборони України, тому виплата при звільненні позивача повинна бути здійснена Міністерством оборони України.

Суд, керуючись приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства, вирішив здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно послужного списку під час військової служби наказом Міністра оборони України від 08 грудня 1999 року №6704 був відряджений для подальшого проходження служби до ДП Украерорух із залишенням на військовій службі.

З 08.12.1999 по 15.04.2014 працював в РСП Кримаерорух Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Згідно наказу Міністра оборони України від 15 серпня 2014 року №468 відповідно до пункту б частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я) звільнено з військової служби у запас майора ОСОБА_1 , інженера електрозв`язку 2-ї категорії регіонального структурного підрозділу Київцентраеро Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

На підставі вказаного наказу ДП Украерорух та його регіональний структурний підрозділ Київський районний центр Київцентраеро видали накази від 22 серпня 2014 року №446/0 та від 27 серпня 2014 року №452/о, відповідно; згідно цих наказів майора ОСОБА_1 , інженера електрозв`язку 2-ї категорії регіонального структурного підрозділу Київцентраеро Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, звільненого з військової служби у запас, звільнено із займаної посади 31 серпня 2014 року.

Вислуга років на день його звільнення складала 33 роки.

17 листопада 2014 року Запорізькою обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлена 3-я група інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 17.11.2014 року серії АГ №0008639.

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та доданими до неї документами про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

За результатами розгляду звернення позивача Міністерство оборони України у листі від 20 січня 2015 року №50/с повідомило, що згідно з пунктом 18 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, виплата має здійснюватись Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з заявою та доданими до неї документами про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

У свою чергу ДП Украерорух у листі від 13 березня 2015 року №1.24-8 повідомило, що згідно статті 23 Закону та статті 16 Порядку, фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України та для вирішення вказаного питання запропонувало звернутись до Міністерства оборони України.

Незгода із зазначеними вище відповідями відповідачів, вбачаючи в їх поведінці ознаки бездіяльності та необхідністю стягнення на свою користь заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, обумовила позивача звернутись до суду.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно до ч. 2 статті 16 Закону України "Про Збройні Сили України" №1934-XII соціальний і правовий захист військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011- XII) та інших нормативно-правових актів.

В силу приписів статті 1 Закону № 2011- XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1-2 Закону № 2011- XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 2011- XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджений Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (надалі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у разі встановлення інвалідності III групи у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

За змістом 17 Порядку особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Так, згідно частини 5 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені.

Пунктом 18 Порядку, визначено, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів таких державних органів.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 постанови КМ України Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України від 19.07.1999 р. № 1281 грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 р. № 104 Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ.

При цьому передбачено, що фінансування витрат на утримання підрозділів системи здійснюється за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 1 постанови КМ України Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій від 07.02.2001 р. № 104 виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно з пунктом другим статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу також є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та згідно з Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 р. № 333 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.06.2012 р. № 754), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 р. за № 456/20769 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), видатки на її виплату здійснюються за кодом Грошове забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби здійснюється за рахунок коштів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Наявність у позивача права на отримання такого виду одноразової грошової допомоги відповідачами в судовому засіданні не заперечувалася.

Так, судом встановлено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України на день звільнення складає 33 роки.

Згідно статті 7 Закону України Про державний бюджет на 2014 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у 2014 році становить 1218 грн.

Враховуючи зазначене, одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 85 260,00 грн. (1218 грн. * 70 =85260 грн.).

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, в частині визнання дій Міністерства оборони України та Запорізького обласного військового комісаріату щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності протиправними, оскільки, відповідно до діючого законодавства Міністерство оборони України не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати протиправною відмову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 85 260 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят гривень).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає , що позовні вимоги є частково обґрунтованими, в зв`язку із чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 85 260 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят гривень).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк

А.В. Літвінова