Справа № 806/1722/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м.Житомир справа № 806/1722/15

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю: представника позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про скасування частково рішення у формі протоколу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , прийняте у формі протоколу № 160 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2013, затверджене командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 , частково, а саме окремі його положення, яким вирішено зняти з квартирного обліку капітана ОСОБА_1 при військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку зі звільненням з військової служби, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 135 від 05.07.2013 у запас, за пунктом "а" частини 6 (у зв`язку із закінченням строку контракту);

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо поновлення позивача та членів його сім`ї в списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), по відповідній військовій частині, з датою постановки на облік 22.08.2003, із збереженням попереднього часу перебування на обліку, та з врахуванням та віднесенням часу, протягом якого позивач був знятий з обліку та не перебував на обліку (з 31.07.2013), до часу перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне рішення є протиправними та підлягає скасуванню, так як прийнято відповідачем всупереч вимогам Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.01.2013 за № 24/20337.

У ході судового розгляду справи, відповідно до положень статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, замінено первинного відповідача - житлову комісію військової частини НОМЕР_2 його правонаступником - житловою комісією військової частини НОМЕР_1 (а.с. 82-83).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав. викладених у письмових запереченнях (а.с. 110-111).

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України й відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ ЗСУ від 06.06.2013 №335 був звільнений з лав Збройних Сил України у запас за підпунктом "а" пункту 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу (у зв`язку із закінченням строку контракту), а на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині №135 від 05.07.2013 - виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 24.07.2013 та направлено для зарахування на військовий облік до Бердичівського ОМВК (а.с. 24).

На момент звільнення зі складу Збройних Сил України у запас позивач мав 15 років вислуги.

31.07.2013 на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 вирішено зняти з з квартирного обліку капітана ОСОБА_1 при військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку зі звільненням з військової служби, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 135 від 05.07.2013 у запас, за пунктом "а" частини 6 (у зв`язку із закінченням строку контракту) (а.с. 25).

Не погодившись із указаним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно зі частиною 1 статті 12 Закону №2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, відповідно до пункту 24 якого військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Частиною 9 статті 12 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Таким чином, вказаними нормами законодавства чітко передбачено, у яких випадках військовослужбовці залишаються на квартирному обліку у військовій частині після свого звільнення.

До того ж, пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно пункту 2.19 цієї ж Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01.01.2005 (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що з 22.08.2003 ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік (а.с. 23), і на момент звільнення зі складу Збройних Сил України у запас у зв`язку із закінченням строку контракту позивач мав 15 років вислуги.

Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та встановлені судом обставини також не передбачають підстав для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_2 з огляду на його, як вже вказувалось, звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку контракту й наявність лише 15 років вислуги.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про законність рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 щодо зняття з квартирного обліку капітана ОСОБА_1 при військовій частині НОМЕР_2 та, як наслідок, відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також, у ході судового розгляду справи встановлено, що військова частина НОМЕР_2 розформована, і житлові справи військовослужбовців до військової частини НОМЕР_1 не передавались (а.с. 92).

З огляду на що, суд погоджується з доводами представника відповідача, що у даному випадку військова частина НОМЕР_1 не може бути належним відповідачем, так як військова частина НОМЕР_2 дислокувалась у місті Бердичеві і при її розформуванні облікові справи військовослужбовців повинні були бути передані до КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до частини 2 статті19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог щодо скасування протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 160 від 31.07.2013 в частині зняття з квартирного обліку капітана ОСОБА_1 при військовій частині НОМЕР_2 , а отже і відсутні підстави для поновлення позивача та членів його сім`ї в списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), по відповідній військовій частині, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 04 лютого 2016 р.