Справа № 2-а-1935/2011
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№2-а-1935/2011рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді- Андрусіва І.М.

з участю секретаря - Литвинюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Долині

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного

фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними і зобов»язання здійснити перерахунок розміру пенсії,-

встановив:

Позивачка просить суд поновити строк звернення до суду ,визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у здійсненні їй перерахунку та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію у відповідності до ст..52,53,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1ст.28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 14.08.2007 року з проведенням підвищення розміру пенсії на 20% за проживання в населеному пункті ,якому надано статус гірського населеного пункту.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є вдовою інваліда 3 групи, смерть якого настала від захворювань пов»язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, знаходиться на обліку у відповідача та має право на отримання пенсії, яка повинна бути призначена чоловіку у відповідності до ст. ст. 50,52,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 ч.4 Закону України « Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй повинна нараховуватися та виплачуватися як вдові інваліда 3 групи державна пенсія в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком за шкоду заподіяну здоров»ю.

Крім того, вона проживає в населеному пункті, який має статус гірського, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України « Про статус гірських населених пунктів в Україні» їй належиться доплата до нарахованої пенсії в розмірі 20 %.

Починаючи з 14 серпня 2007 року по 2011 року відповідач нараховував та виплачував щомісяця їй пенсію в розмірі ,який не відповідає вимогам чинного законодавства.

У лютому 2011 року, вона письмово звернулась із заявою до відповідача щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і отримала безпідставну відмову. Ця обставина і стала причиною її звернення до суду за захистом порушеного матеріального права.

Із невідомих їй підстав, відповідач при розрахунку пенсії з 14.08.2007 року , не застосував, а проігнорував вимоги законів України : « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , « Про прожитковий мінімум», « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», « Про загальнообов»язкове державне пенсійне забезпечення», « Про внесення змін до ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а керувався п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.02 року № 1 « Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету», призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку 19 грн.91 коп., а з січня 2008 року - Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».З цим вона не погоджуються з наступних причин:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що означає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов»язковим державний соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств , установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У відповідності до ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи ' захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться відповідно до ст. 49, 50,54,67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою , не можуть бути нижчими : по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, згідно зі ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірах : інвалідам 1 групи - 100 % від мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи- 75 % від мінімальної пенсії за віком, інвалідам 3 групи , дітям - інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 % від мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 .10. 97 року № 523 « Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст. 4 встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по першій групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по другій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по третій групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Дана постанова діє на даний час.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - мінімальний розмір. пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлюється законом про державний бюджет України на відповідний рік.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян, на достатній життєвий рівень, дає Закон України « Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року , а також Закон України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року згідно ст. 1 якого зазначено, що прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який. відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ч. З ст. 4 даного Закону ( в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даних питань необхідно керуватися Законом України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф» із змінами та доповненнями станом на 05. 10. 2006 року.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зіславшись на вищевикладені обставини.

Представник відповідача позовних вимог не визнав та пояснив , що частиною Зст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії встановлений аб.1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим законом ,а не Законом України «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також вимоги позивачки провести її перерахунок пенсії по втраті годувальника виходячи визначених нею 50% розміру пенсії по 3 групі інвалідності та додаткової пенсії за шкоду завдану здоров»ю відповідно до ст.51 ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в той час як Законом визначений інший порядок обчислення і призначення пенсії по втраті годувальника, а саме згідно Закону України ««Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»,не можуть бути прийняті до уваги так як є необгрунтованими та безпідставними.

Крім цього згідно ст.99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом. прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів. Адміністративний позов поданий після закінчення строків установлених законом відповідно до ст.100 КАС У країни, залишається без розгляду ,якщо суд за заявою особи ,яка його подала ,не знайде підстав для поновлення строку .

Суд. вислухавши пояснення позивачки дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ,являється дружиною ОСОБА_2 який помер ,та являвся учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській

AEC ,інвалідом третьої групи ,та належить до І-шої категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ,має статус громадянки, яка проживає на території гірського населеного пункту, згідно посвідчення серії 2Б 014047. Позивачка має право на пенсію передбачену ст.ст.49,50,52,53,54ч.4,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,оскільки згідно експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 24.05.2007 року ,захворювання що привело до смерті її чоловіка пов»язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Право позивачки на одержання пенсії як. вдови інваліда, щодо якого встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не впорюється, тому на підставі ст. 72 ч.З КАС України доказуванню не підлягає.

Статтею 49 вказаного Закону №796-ХИ пенсії особам .віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а)державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.54 Закону в редакції згідно із Законом від 9.02.2006 року ,пенсії по інвалідності ,що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків ,який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 50 ч. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1 ,які є інвалідами 3 групи ,повинна нараховуватися державна пенсія, в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст. 50 цього ж Закону - додаткова пенсія в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 6 ч.2 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», особам, які проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського, розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги, збільшується на 20 %.

Статтею 28 Закону України від 09.07.2f 03 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При проведенні розрахунку пенсії позивачці відповідачем застосовано положення Постанови КМ України № 1 від 03.01.2002 року, згідно якої розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться виходячи з розміру 19,91 грн.. а також застосовано положення постанов КМ України № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

На письмову заяву позивачки про перерахунок їй пенсії від лютого 2011 року , виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідач відповів відмовою (а.с.10).

Однак, суд не може погодитися з правильністю нарахування позивачці пенсії як вдові інваліда 3 групи, щодо якого встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, оскільки відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати ст. ст. 50,54 ч.З Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Отже проведення відповідачем розрахунку пенсії позивачці згідно положень постанов

Кабінету Міністрів України є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом

<%

прав позивачки.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідач повинен керуватися положеннями ст.ст.

50,54,67Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катас4рофи» , згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007,2008, 2009 ,2010,2011 роки.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсій вони виконували

вимоги постанов Кабінету Міністрів України, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю ,за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ,передбаченими частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування іншого нормативно-правового акта,який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,яка набрала чинності 31.10.2006 року ,у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону ,а також розмір додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоров»ю ,особам віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня I встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить ,що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України»Про загальнообов»язкове державне

пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Одже ,новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, виходячи з принципу пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1, в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, слід визнати протиправними та зобов»язати відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком-- встановленого Законами України «Про державний бюджет України» на відповідні роки, з врахуванням виплачених сум за період з 14.08.2007 року .

Доводи представника відповідача щодо застосування шестимісячного строку передбаченого ст.99 КАС У країни, являються безпідставними та судом не беруться до уваги ,оскільки статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановленого суми пенсій не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію ,виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст. 49,50,53,54,67,71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 87 ч.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст.ст. 98,99 158-163, 167 КАС України, суд,-

IIОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у відповідності до вимог ст.ст.49, 50 ч.4,54 ч.3,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком- прожиткового мінімуму для непрацездатних, у відповідності до ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 14.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано- Франківської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату недоплаченої суми державної та додаткової пенсії за період з 14.08.2007 року по 31.12.2007 року .та з 22.05.2008 року у відповідності до ст. ст.49, 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.І ст. 28 Закону України «Про заі альнообов»язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням виплачених сум . .

Понесені судом витрати пов»язані з розглядом справи , віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд.

Суддя: