Справа № 826/21671/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2015 № та від 30.07.2015 № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, працівником ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві були проведені камеральні перевірки ТОВ «Контент Медіа Сервіс» з питання своєчасності сплати податку на додану вартість за звітні періоди жовтень-листопад 2014 року, січень - травень 2015 року, за результатами яких складені Акти від 24.04.2015 №1436/26-55-15-07 та від 30.07.2015 №276/26-55-15-02.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, у період з листопада 2014 по червень 2015 року.

На підставі вищеозначених Актів перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 24.04.2015 №, яким за порушення ТОВ «Контент Медіа Сервіс» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 554,30 грн., всього на 22, 24 і 26 календарних днів, нарахувало товариству штраф у сумі 255,43 грн., що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання та від 30.07.2015 № , яким на підставі ст. 126 ПК України за порушення ТОВ «Контент Медіа Сервіс» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 12 971,30 грн., всього на 29, 27, 25 і 24 календарних днів, нарахувало товариству штраф у сумі 1 297,13 грн., що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що суми за деклараціями від 25.12.2014, 21.01.2015, 27.03.2015, 28.04.2015, 28.05.2015, 26.06.2015 та 27.07.2015 були сплачені ТОВ «Контент Медіа Сервіс», однак зараховані податковим органом в рахунок поточних платежів, в порядку п. п. 87.9 ст. 87 ПК України, а тому в діях позивача відсутня протиправність, що спричинила несвоєчасне надходження коштів до Державного бюджету.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з такого:

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України врегульовано, що грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За нормами пункту 126.1 статті 126 ПК України в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За правилами пункту 87.9 статті 97 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Актами перевірки встановлено порушення товариством строків сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме:

- суми податкового зобов'язання у розмірі 170 грн., задекларованої у податковій декларації № від 05.12.2014, із граничним терміном сплати 30.11.2014 фактично погашено 25.12.2015, кількість днів затримки спати становить 26 днів;

- суми податкового зобов'язання у розмірі 171,30 грн., задекларованої у податковій декларації № від 18.12.2014, із граничним терміном сплати 30.12.2014 фактично погашено 21.01.2015, кількість днів затримки спати становить 22 дні;

- суми податкового зобов'язання у розмірі 2 213 грн., задекларованої у податковій декларації № від 17.03.2015, із граничним терміном сплати 02.03.2015 фактично погашено 27.03.2015, кількість днів затримки спати становить 24 дні;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 2 232,60 грн., задекларованої у податковій декларації № від 16.03.2015, із граничним терміном сплати 30.03.2015 фактично погашено 28.04.2015, кількість днів затримки спати становить 29 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 3 328,40 грн., задекларованої у податковій декларації № від 16.04.2015, із граничним терміном сплати 30.04.2015 фактично погашено 28.05.2015, кількість днів затримки спати становить 24 дні;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 3 661,80 грн., задекларованої у податковій декларації № від 19.05.2015, із граничним терміном сплати 30.05.2015 фактично погашено 26.06.2015, кількість днів затримки спати становить 25 днів;

- суму податкового зобов'язання у розмірі 3 748,50 грн., задекларованої у податковій декларації № від 16.06.2015, із граничним терміном сплати 30.06.2015 фактично погашено 27.07.2015, кількість днів затримки спати становить 27 днів.

В ході судового розгляду справи, було встановлено, що підставою несвоєчасної сплати вказаних вище податкових зобов'язань стала наявність заборгованості у картці особового рахунку платника податку-позивача за податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2014 № , яким до ТОВ «Контент Медіа Сервіс» застосовано штрафні санкції

у розмірі 170 грн.

При цьому, доказів оскарження або скасування вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку, так само як і сплати зобов'язань за ним позивачем суду не надано, з огляду на що колегія суддів вважає дії відповідача з погашення сум податкового боргу за рахунок сум сплачених позивачем поточних податкових зобов'язань правомірними та такими, що узгоджуються з положеннями статті 87 ПК України, а відтак підстави до скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, - відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, які повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, - підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року скасувати.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» в задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 09 лютого 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.