Справа № 804/15689/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет Пак» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2015 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- контрагенти позивача ПП «Террастрой-Д» та ТОВ «Санрайз Корп» своєчасно зареєстрували у єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з ТОВ «Паритет Пак» на загальну суму 4356735,34 грн., в тому числі ПДВ 726122,54 грн. ;
- позивач в позовній заяві зазначає про переміщення товару, транспортування та зберігання, вказує на складання всіх необхідних первинних документів;
- взаємовідносини, що відбулися в лютому та березні 2015 року між ТОВ «Паритет Пак», ПП «Террастрой-Д» та ТОВ «Санрайз Корп» - це операції, що формують податковий кредит для ТОВ «Паритет Пак», вони були фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, відображають реальність господарських операцій, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких вбачається, що за податковою інформацією спірні операції по ланцюгу постачання є сумнівними. Позивач знаходиться в стані припинення, його контрагенти не реєстрували податкові накладні із товаром поліпропілен, у зв'язку із чим контролюючий орган дійшов висновку про нереальність оподатковуваних операцій, що виключає можливість їх відображення у податковому обліку.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та наказу Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.06.2015 року №255 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Паритет Пак» з питань взаємовідносин з контрагентами ПП «Террастрой-Д» за лютий, березень 2015 року та ТОВ «Санрайз Корп» за березень 2015 року (а.с.45-50).
За результатами перевірки 1 липня 2015 року складений акт №154/224/32952480.
Перевіркою встановлено порушення пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України по операціях по ланцюгу постачання ПП «Террастрой-Д» в лютому, березні 2015 року та ТОВ «Санрайз Корп» в березні 2015 року, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму ПДВ 726122,54 грн., в тому числі за лютий 2015 року на 196666,66 грн., за березень 2015 року на 529455,88 грн.
Актом перевірки встановлено наступне (а.с.11-23):
- за договором на поставку товару №СК-200315 від 20.03.2015 року ТОВ «Паритет Пак» придбав у ТОВ «Санрайз Корп» поліпропілен А4-71к, у березні 2015 року виписано податкові накладні, видаткові накладні на загальну суму 1502190, у тому числі ПДВ 250364,99 грн. Перевезення здійснювалось згідно наступних товарно-транспортних накладних за рахунок підприємства ТОВ «Паритет Пак» у квітні 2015 року;
- для з'ясування достовірності та правильності відображення у податковому обліку був проведений аналіз з використанням АІС «Податковий блок», ІС «DNEPRTAX-INFO», в результаті якого встановлено наступний ланцюг постачання поліпропілену до підприємства ТОВ «Паритет Пак»:
- крім того товар «поліпропілен» не виробляється в межах України, а в наданих до перевірки податкових та видаткових накладних, отриманих від підприємств ПП «Террастрой-Д» та ТОВ «Санрайз Корп», не вказано код УКТ ЗЕД. Підприємство ПП «Террастрой-Д» та ТОВ «Санрайз Корп» згідно бази АІС «Податковий Блок» не здійснювало експортні та імпортні операції;
- контрагенти по ланцюгу придбання товару мають інший основний вид діяльності, отже, по ланцюгу придбання не можливо визначити виробника товару «поліпропілен»;
- тобто по ланцюгу придбання не можливо дослідити походження товару «поліпропілен»;
- ДПІ було надано запит до УДАI ГУ МВС України в Днiпропетровськiй областi щодо реєстрації транспортного засобу зазначеного в ТТН наданих до перевірки (автомобіль марки МАN з номером держ.реєстрації НОМЕР_1) на який отримано наступну інформацію: 1. дата операції - 26.08.2014 (дата вводу - 26.08.2014, 14:49:55) (реєстрація ТЗ з комісійного магазину), номерний знак - НОМЕР_1 (тип - 1), марка - MAN 8.145, 2003 року випуску двиг.-НОМЕР_2, шасі-НОМЕР_3, власник - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Iнформацiю надано центральним сервером баз даних УДАI ГУ МВС України в Днiпропетровськiй областi станом на 01.07.2015 року;
- відповідно до вищенаведеної інформації автомобіль марки МАN з номером державної реєстрації НОМЕР_1 не зареєстровано на підприємстві ТОВ «Паритет Пак»;
- таким чином, підприємством згідно оформленим ТТН, не доведено факт навантаження - розвантаження товару та порушено п.п. 8.25, п.п. 8.26 п.8, п.п. 11.9 п. 11, п.п. 13.1, п.п. 13.2 п. 13 Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року (із змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні»;
- виходячи з наведеного, ПП «Террастрой-Д» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Таким чином, у зв'язку з відсутністю ПП «Террастрой-Д» за податковою адресою та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ПП «Террастрой-Д», відсутністю виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності та формуванням податкового кредиту не підтвердженого контрагентами-постачальниками, на ПП «Террастрой-Д» вбачається відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. та з 01.02.2015 р. по 30.04.2015 р., які підпадають під визначення ст.185, ст.187, ст.188, ст.198 Податкового кодексу України;
- ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська вбачається відсутність об'єктів оподаткування на ПП «Террастрой-Д» при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. та з 01.02.2015 р. по 30.04.2015 р., які підпадають під визначення ст.135, ст.138, ст.185, ст.187, ст.198 Податкового Кодексу України та просимо вжити заходів щодо упередження декларування схемного кредиту по ланцюгу постачання за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. та з 01.02.2015 р. по 30.04.2015 р.;
- таким чином, ПП «Террастрой-Д» здійснювала діяльність направлену на формування законного податкового кредиту та витрат підприємствам - контрагентам реального сектору економіки;
На підставі акту перевірки від 1 липня 2015 року №154/224/32952480 відповідачем прийняті та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення від 10 липня 2015 року:
З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснювалось придбання товару - поліпропілену марки «Липол» А4-71к.
1. Між позивачем (покупець) та ТОВ «Санрайз Корп» (постачальник) 20.03.2015 року укладено договір №СК-200315 на поставку товару, згідно умов якого постачальник зобов'язується на підставі заявок поставляти і передавати у власність покупця партії товару - поліпропілен А4-71к, поліпропіленової продукції в номенклатурі, асортименті, кількості, у строки та за цінами, вказаними у видаткових накладних, рахунках-фактурах або специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, покупець зобов'язується приймати товар і оплачувати його на умовах цього договору (а.с.69-70).
Згідно пункту 2.1 договору ціна товару визначається в національній валюті України і вказується у специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. На підставі пункту 5.1 договору постачання товару здійснюється на умовах (EXW) Інкотермс 2010, адреса: м. Дніпропетровськ, провулок Добровольців, буд. 15. Відповідно пункту 11.1 договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015 року.
На виконання умов договору з поставки поліпропілену А4-71к у березні 2015 року сторонами складено специфікації (а.с.71-79), видаткові (а.с.101-109) та податкові накладні на загальну суму 1502190 грн., в тому числі ПДВ 250364,99 грн., а саме
- від 01.04.2015 року №ТТН-000001, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,906 т. на суму 120684,16 грн.;
- від 03.04.2015 року №ТТН-000002, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,889 т. на суму 120269,40 грн.;
- від 06.04.2015 року №ТТН-000003, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,944 т. на суму 121629,29 грн.;
- від 13.04.2015 року №ТТН-000006, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,709 т. на суму 115841,40 грн.;
- від 16.04.2015 року №ТТН-000007, водій ОСОБА_5, маса брутто 4,769 т. на суму 117328,96 грн.;
- від 17.04.2015 року №ТТН-000008, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,952 т. на суму 121826,96 грн.;
- від 20.04.2015 року №ТТН-000009, водій ОСОБА_5, маса брутто 4,889 т. на суму 120515,40 грн.;
- від 21.04.2015 року №ТТН-000010, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,894 т. на суму 120392,40 грн.;
- від 23.04.2015 року №ТТН-000011, водій ОСОБА_5, маса брутто 4,800 т. на суму 118068,19 грн.;
- від 24.04.2015 року №ТТН-000012, водій ОСОБА_4, маса брутто 4,747 т. на суму 116776,20 грн.;
- від 27.04.2015 року №ТТН-000013, водій ОСОБА_5, маса брутто 4,872 т. на суму 119858,09 грн.
В матеріалах справи міститься сертифікат якості на поліпропілен А4-7к від 03.04.2015 року.
2. Між позивачем (покупець) та ПП «Террастрой-Д» (постачальник) укладено договір на поставку товару №ПП-190115 від 19.01.2015 року, за умовами якого постачальник зобов'язується на підставі заявок поставляти і передавати у власність покупця партії поліпропілен А4-71к, поліпропіленової продукції в номенклатурі, асортименті, кількості, у строки та за цінами, вказаними у видаткових накладних, рахунках-фактурах або специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується приймати товар і оплачувати його на умовах цього договору (а.с.61-64).
Згідно пункту 2.1 договору ціна товару визначається в національній валюті України і вказується у специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору.
На підставі пункту 5.1 договору постачання товару здійснюється на умовах (EXW) Інкотермс 2010, адреса: м. Дніпропетровськ, провулок Добровольців, буд. 15.
На виконання умов договору з поставки поліпропілену А4-71к у березні 2013 року сторонами складено специфікації (а.с.215-218), видаткові (а.с.208-211, 240-245) та податкові накладні (а.с.204-207, 235-240) на загальну суму 1674545 грн., в тому числі ПДВ 279091 грн., а саме:
Розрахунки між підприємствами проведені грошовими коштами у безготівковій формі на розрахунковий рахунок ТОВ «Паритет Пак» згідно платіжних доручень у березні 2015 року: від 11.03.2015 року №571 на суму 220995 грн., від 04.03.2015 року №539 на суму 324568 грн., від 16.03.2015 року №622 на суму 442000 грн., від 17.03.2015 року №651 на суму 386740,34 грн., від 18.03.2015 року №652 на суму 300242 грн.
Перевезення здійснювалось згідно ТТН за рахунок ТОВ «Паритет Пак» у березні 2015 року автомобілем МАН НОМЕР_1, водій ОСОБА_4; пункт навантаження - м. Дніпропетровськ, пров. Добровольців, буд. 15; пункту розвантаження - м. Дніпропетровськ, вул. Малогвардійська, 13а; вантажовідправник - ПП «Террастрой-Д», вантажоодержувач, замовник - ТОВ «Паритет Пак» (а.с.194-203, 219-234):
- від 11.03.2015 року №29, маса брутто 4560 кг на суму 112176 грн.;
- від 12.03.2015 року №30, маса брутто 4637 кг на суму 114070,47 грн.;
- від 13.03.2015 року №31, маса брутто 4580,347 кг на суму 112676,54 грн.;
- від 16.03.2015 року №32, маса брутто 4659 кг на суму 114611,40 грн.;
- від 17.03.2015 року №33, маса брутто 4708 кг на суму 115816,80 грн.;
- від 17.03.2015 року №34, маса брутто 4752 кг на суму 116899,20 грн.;
- від 18.03.2015 року №35, маса брутто 4809,12 кг на суму 118304,35 грн.;
- від 19.03.2015 року №36, маса брутто 4439,376 кг на суму 109208,65 грн.;
- від 20.03.2015 року №37, маса брутто 4720 кг на суму 116112 грн.;
- від 23.03.2015 року №39, маса брутто 4881,052 кг на суму 120073,88 грн.;
В матеріалах справи містяться сертифікати якості на поліпропілен А4-7к від 16.03.2015 року, від 11.03.2015 року (а.с. 212-214, 245-249).
Позивачем надано копію договору найму (оренди) транспортного засобу від 04.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Паритет Пак» (орендар), за умовами якого орендар отримав в платне користування автомобіль марки МАN 8.145 LRS, 2003 року випуску, НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, шасі-НОМЕР_3 (а.с.168-169).
Таким чином, позивач підтвердив право використання автомобіля, яким здійснено перевезення. Крім того, надані копії подорожніх листів (а.с.172-193, т.2 а.с. 5-24).
Суд не приймає як докази ТТН за червень 2015 року, за якими перевозився товар з того ж самого пункту навантаження - Київська обл., с. Тарасівка, вул. Шкільна, б. 6, проте вантажовідправником ТОВ «Скайбілдінг», а також сертифікати якості, видані вказаним підприємством, оскільки відносини із цим підприємством не є предметом спору (а.с.80-82, 110-124).
Доводи контролюючого органу про неможливість розміщення одночасно товару не відповідають обставинам постачання товару партіями.
Щодо відсутності встановленого придбання поставниками поліпропілену, суд зазначає, що контролюючий орган не довів належними та достатніми доказами відсутність товару у контрагентів, зокрема, не провів зустрічну звірку, метою якої і є підтвердження відповідних операцій.
Відомості узагальненої податкової інформації мають бути належним чином підтверджені, та перевірені контролюючим у ході проведення спірної перевірки, проте контролюючий орган не вирішуючи такі питання прямо використав відомості узагальнюючої інформації. Доказів фіктивності суб'єктів підприємницької діяльності, підробки документів відповідачем не надано.
Надаючи правову оцінки доводам відповідача, викладеним в акті перевірки, суд виходить із того, що Цивільний кодекс України, з врахуванням змін, що внесені Законом України від 02.12.2010 року №2756-VI до статей 203, 234, 228, розділяє недійсні правочини на оспорюванні, ті що підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, та неоспорюванні - нікчемні, ті, що не потребують їх визнання недійсними у судовому порядку.
Підстави для визнання правочинів оспорюваними та неоспорюваними є різними.
Так, згідно частин 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
З частин 1, 5 статті 203, частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; у разі недодержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку.
Про такий розподіл свідчить й нова редакція назви статті 228 Цивільного кодексу України - «Правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства».
Таким чином, стаття 228 Цивільного кодексу України з 1 січня 2011 року, дати набрання чинності відповідними змінами, розподіляє правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, та правові наслідки вчинення правочину з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам або без мети реального настання правових наслідків, що ним обумовлені.
Суд зазначає, що визнання недійсними оспорюваних правочинів відноситься до компетенції суду, проте відповідач може зробити висновок про його нікчемність, у зв'язку із порушенням правочином публічного порядку.
У разі посилання відповідачем на нікчемність угод у зв'язку із порушенням платниками податку публічного порядку, такі обставини мають бути доведеними. Зокрема, доведенню підлягають обставини спрямування правочину на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
В даному випадку, суд керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно якого перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 Цивільного кодексу України:
1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;
2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним;
- такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо;
- усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок;
- при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.
Задовольняючи позов суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи після завершення операцій, не є самостійними і достатніми підставами для встановлення порушення платником податків правил оподаткування.
Тільки встановлення мети та факту порушення встановлено порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів, робіт, послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Судом наявність таких документів не встановлена.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено безтоварність операцій.
З огляду на викладене, з матеріалів справи суд дійшов висновку про неправомірність винесення спірних податкових повідомлень-рішень.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет Пак» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 9 лютого 2016 року.

Суддя І.О. Верба