Справа № 202/19977/13-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2013-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-2/202/43/2013
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Гелетій М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області інспектора ДПС РДПС м. Дніпропетровська, підпорядкованого МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2, ВДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій інспектора ДПС, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві позивач посилається на те, що інспектором ДПС РДПС м. Дніпропетровська, підпорядкованого МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 30.01.2013 року складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 30.01.2013 року о 19-50 год. позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську, на регульованому перехресті повертаючи ліворуч не надав дороги пішоходам, які переходили проїзну частину, чим порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України. На підставі даного протоколу 30.01.2013 року було винесено постанову серії СЕ1 № 069504 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу у доход держави в сумі 425 грн. Позивач просив визнати дії інспектора щодо винесення постанови серії СЕ1 № 069504 по справі про адміністративне правопорушення неправомірними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СЕ1 № 069504 від 30.01.2013 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, проти позову заперечував.

Представник ВДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором ДПС РДПС м. Дніпропетровська, підпорядкованого МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 30.01.2013 року складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 30.01.2013 року о 19-50 год. позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську, на регульованому перехресті повертаючи ліворуч не надав дороги пішоходам, які переходили проїзну частину, чим порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України. На підставі даного протоколу 30.01.2013 року було винесено постанову серії СЕ1 № 069504 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу у доход держави в сумі 425 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. В даному випадку, з огляду на дії позивача в момент вчинення вказаного правопорушення, він усвідомлював протиправний характер своїх дій і свідомо допускав настання цих шкідливих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідачем у судовому засіданні було надано письмові пояснення свідка ОСОБА_3, відповідно до яких позивач ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України.

У відповідності до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного штрафу; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; про закриття справи. В даному випадку суд не є органом, що виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. А тому суд приходить до висновку, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено правомірно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 251, 252, 284, 289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Зосименко