Справа № 810/545/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року 810/545/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

2 лютого 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про зобов"язання вчинити певні дії, а саме знести за власний рахунок належне йому на праві власності самовільно побудоване майно - гараж під літ "Г", розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано приписи позивача про усунення порушень містобудівного законодавства, які є обов"язковими до виконання.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2015 р., яка набрала законної сили, приписи позивача від 18 грудня 2014 р. № С-1812/3 та від 20 січня 2015 р. № С-1501/3 визнано протиправними та скасовано.

2 лютого 2016 р. відповідач подав до суду письмове клопотання, у якому просив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження (а.с. 154).

Представник позивача проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

18 грудня 2014 р. позивачем було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва гаража за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої у цей же день складено акт.

Зокрема, у названому акті зазначено, що відповідно до даних технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого Ірпінським бюро технічної інвентаризації від 14 квітня 2004 р. № 35, у 2001 р. виконано будівельні роботи з будівництва гаража літ. "Г" без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17. лютого 2011 р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI). Відповідно до акту-попередження Ірпінської служби підземних газопроводів ПАТ "Київоблгаз" від 3 жовтня 2014 р. гараж побудовано (без погодження з Ірпінською філією ВАТ "Київоблгаз") на дворовому вводі газопроводу, що робить неможливим аварійне та технічне обслуговування газопроводу, що є порушенням "Правил безпеки систем газопостачання України", що може привести до руйнування газопроводу, виникнення аварійної ситуації, вибуху, пожежі, нещасного випадку з людьми (а.с. 13).

Крім того, у цей же день позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1812/3 (а.с. 31).

Водночас, 18 грудня 2014 р. позивачем було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-1812/3, яким зобов"язано відповідач усунути допущені порушення в термін до 31 грудня 2014 р. (далі - припис № С-1812/3) (а.с. 30).

23 грудня 2014 р. позивачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-2312/7, якою накладено на відповідача штраф у сумі 850 грн 00 коп. (а.с. 33).

15 січня 2015 р. позивачем було проведено повторну перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва гаража за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої у цей же день складено акт.

У названому акті перевірки зазначено, що станом на 15 січня 2015 р. припис № С-1812/3 відповідачем не виконано, чим порушено ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI (а.с. 36).

У цей же день позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1501/3 (а.с. 38).

15 січня 2015 р. позивачем було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-1501/3, яким зобов"язано усунути виявлені порушення в термін до 30 січня 2015 р. (далі - припис № С-1501/3) (а.с. 37).

20 січня 2015 р. позивачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-2001/1, якою накладено на відповідача штраф у сумі 5100 грн 00 коп. (а.с. 42-44).

У зв"язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку не було виконано приписи № С-1812/3 та № С-1501/3 відповідачем подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 3038-VI.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 41 названого Закону державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з ч. 3 ст. 41 Закону № 3038- VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 41 названого Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 41 названого Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами Національної поліції, прокуратури, державної статистики та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Як убачається з ч. 6 ст. 41 Закону № 3038-VI, забезпечення діяльності органу державного архітектурно-будівельного контролю та його працівників необхідними засобами здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 41 названого Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю підлягають обов'язковому державному страхуванню у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 41 Закону № 3038-VI постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

Як убачається з ч. 9 ст. 41 названого Закону, у разі заподіяння шкоди, завдання збитків внаслідок порушення працівниками органу державного архітектурно-будівельного контролю вимог, встановлених цим та іншими законами, а також вимог щодо перевірок суб'єкт господарювання може звернутися до суду із заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 41 Закону № 3038-VI суб'єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 41 названого Закону з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду:

1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду;

2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;

3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;

4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

Як убачається з ч. 12 ст. 41 Закону № 3038-VI у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення;

5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об'єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося;

6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об'єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч. 13 ст. 41 названого Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснює контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідач набув у власність 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору дарування 1/3 частки житлового будинку від 21 травня 2014 р. (а.с. 91-94).

Як убачається з тексту названого договору, 1/3 частки будинку розташована на земельній ділянці площею 0, 1000 га (земля для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером НОМЕР_1, 1/3 частки якої відчужується (дарується) разом із зазначеною часткою будинку. Крім того, 1/3 частка житлового будинку має наступні характеристики: житловий будинок загальною площею 284, 6 кв.м., житлова площа - 173, 6 кв. м., сарай гараж, убиральня, гараж, огорожа, ворота, водопровід, вигрібна яма, доріжка (а.с. 91).

Наведене свідчить, що відповідач є власником 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об"єктів, розташованих на даній ділянці.

Як вже зазначалося, позивачем було винесено приписи № С-1812/3 та № С-1501/3, якими позивач зобов"язав відповідача усунути порушення ст. 41 Закону № 3038-VI та які є обов"язковими до виконання (а.с. 30, 37 відповідно).

Проте, при вирішенні справи судом встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2015 р. у справі № 367/262/15-а, яка набрала законної сили, за позовом відповідача до позивача, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, визнано протиправними та скасовано постанови позивача № А-2312/7 та № А-2001/1, та приписи № С-1812/3 та № С- 1501/3.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Наведене свідчить, що приписи № С-1812/3 та № С-1501/3, невиконання яких стало підставою для подання даного адміністративного позову, скасовані Ірпінським міським судом Київської області.

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні справи судом також враховано, що з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 р. у справі № 367/4374/14-а, яке набрало законної сили, розподілено в натурі земельну ділянку площею 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, відповідачу виділено в натурі 1/3 частину земельної ділянки площею 333, 33 кв.м., в тому числі: в окреме користування земельну ділянку площею 326, 78 кв.м., частину земельної ділянки в спільне користування з ОСОБА_2 площею 6, 55 кв.м. (а.с. 159-165).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.