Справа № 334/8584/15-а
Суддя: Дубина Л. А.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.01.2016
Справа № 334/8584/15-а
Провадження № 2-а/334/8/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що він перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя і йому призначено пенсію за віком з 11.06.2012 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», про що надала копію протоколу № 3384 від 16.07.2012 року про призначення пенсії.

20.07.2015 року позивач працевлаштувався на посаду державного службовця, і йому було припинено виплату пенсії у звязку з набранням чинності 01.04.2015 року Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, і відповідач не здійснює йому виплату пенсії за віком з 20.07.2015 року.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Позивач вважає, що оскільки з 01 червня 2015 року відпали підстави, за якими він міг би бути позбавленим права на отримання пенсії, а тому дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства

Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням здійснити виплату пенсії, позивач 07.09.2015 року отримав відмову у поновленні виплати призначеної пенсії.

Позивач просить суд визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо невиплати пенсії за віком з 20.07.2015 року і зобовязати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя відновити виплату пенсії за віком починаючи з 20.07.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя проти позову заперечує, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з з 11.06.2012 року, і йому призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру, надавши при цьому копію трудової книжки, відповідно до якої з 20.07.2015 року призначений на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Запорізької обласної адміністрації, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу», то з 20.07.2015 року позивачу пенсія не виплачується.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя, з 11.06.2012 року та повинен отримувати пенсію за віком, призначену відповідно до приписів Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу № 3384 від 16.07.2012 року про призначення пенсії.

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру, надавши при цьому копію трудової книжки, відповідно до якої з 20.07.2015 року він призначений на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Запорізької обласної адміністрації, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу».

З 20.07.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя не виплачує позивачу пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

07.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням поновити виплату пенсії, однак, листом відповідача від 17.09.2015 року йому відмовлено у поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови про поновлення виплати призначеної пенсії за віком, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року):

- тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсія призначена згідно до Закону №1058, виплачуватись не повинна.

Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з указаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

На теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим, передбачені ч.1 ст. 47, ст. 54 Закону України №1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали.

З огляду на наведене, суд вважає, що з 20 липня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивачки іншим шляхом ніж відновлення виплати пенсії неможливо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 159-163, 186 КАСУ, ст..ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 20 липня 2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя відновити з 20 липня 2015 року виплату ОСОБА_1, призначеної пенсії відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Дубина Л. А.