Справа № 22-а-1140/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської

області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглтг та в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області

адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в

Рокишянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської

області від 9 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління

Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області про визнання незаконною

бездіяльність органів державної влади щодо проведення перерахунку пенсій та доплат.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи

шеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що

цдповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

юстрждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він як інвалід 2 групи, захворювання якого

юв'я^дае з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може

>ути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за

ткоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем

;ержавна пенсія та пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується їй в значно нижчому

озмірі. А тому позивач, посилаючись на статтю 50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і

оціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення

конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року, № 10-рп від 22 травня 2008 року

росить суд визнати дії УПФУ в м. Біла Церква Київської області неправомірними, зобов'язати

ідповідача провести перерахунок вказаних пенсій з 1 квітня 2007 року та виплатити

іборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення, а також проводити в

одальшому виплати пенсій на підставі вказаних вище вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про

гатус Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 9 листопада 2009 року позов

доволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському

районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 доплати до пенсії у порядку ст. 39

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", пенсії та додаткової пенсії у відповідності до положень ст.ст. 50. 54

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи". Зобовязати управління Пенсійного фонду України у

Рокитнянському районі Київської області провести перерахунок доплати до пенсії

ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи " виходячи із розміру мінімальної

заробітної плати встановленого Законом України "'Про державний бюджет на 2008 рік" починаючи

з 22 травня 2008 рік).

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської

області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії у відповідності до положень

ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у відповідності до положень ст. 50

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" виходячи із розміру прожиткового мінімуму встановленого

Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік" починаючи з 1 січня 2008 року та здійснити

їх виплату.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду України в

Рокитнянському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати

незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в

позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та

Необґрунтованість рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для

вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,

що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів

апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна

скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного

фонду України в Рокитнянському районі Київської області як потерпілий 1 категорії від наслідків

аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 9) та є інвалідом 2-ї

групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4

встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка

призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких

встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі

інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за

шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця

податкова пенсія відповідно до положень ст.53 цього Закону виплачується повністю незалежно від

заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію

значно нищу, ніж це передбачено ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулася до суду

за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до

висновку про порушення відповідачем норм ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст.. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України

(ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над -

незаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України

№ 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим

категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" ,

суперечить вимогам ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених

законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч.5

ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що

настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок

Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання

законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий

порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи

положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за

віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би

визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано

неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема

п.28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст.50 та ст.54 Закону

України "Про статус, і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності,

повязаної з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року

N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця", судам необхідно виходити з

того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента

України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України,

нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів

Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції

міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці

на відповідність ж Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність

судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають

застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні

права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг

встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції У країни, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина,

її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження

і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та

непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних

законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є

обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом

України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч.2 ст.95 Конституції України, ч.2 ст.38 Бюджетного Кодексу перелік

правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей

закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій,

передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином

змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду

доведення нарахувань та виплат, починаючи з 1 січня 2008 року, оскільки позивач звернулася до

суду ЗО жовтня 2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с. 1).

З урахуванням наведеного вище, колегія судців дійшла висновку про часткове скасування рішення

суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197,198,201,205,207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області

задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 9 листопада 2009 року змінити в

частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1

Миколайовичу основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду

заподіяну здоровю як особі, віднесеній до І категорії, інваліду II групи в розмірі 75 % від мінімальної

пенсії за віком відповідно до ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зазначивши даний період

«починаючи з т0 жовтня 2008 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після

набрання законної сили.

Головуючий:

Судді