Справа № 813/5677/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року № 813/5677/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом державного підприємства Державний дорожній науково-дослідний інститут імені ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 05.06.2015 року № /7658.

Заявлені вимоги обґрунтовує протиправністю висновків податкового органу про необхідність включення в дохід підприємства суми безнадійної кредиторської заборгованості, термін давності котрої минув, з огляду на те, що така кредиторська заборгованість не може вважатись безнадійною за ознакою «термін давності котрої минув», так як давність такої перервана. З огляду на переривання позовної давності грошового зобовязання, обовязок його декларування в дохід підприємства виключається, адже таке зобовязання не вважається безнадійним, а тому просить суд прийняте рішення за наслідками перевірки визнати протиправним та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні мотивам позовної заяви, просив прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення, суть котрих зводиться до наступного. Позивач має безнадійну кредиторську заборгованість, термін позовної давності котрої минув. Згідно з вимогами податкового законодавства, безнадійна заборгованість включається в інші доходи, чого не зробив позивач. Спростувати безнадійність свого зобовязання позивач під час перевірки не зумів, зокрема не представив доказів переривання строку давності своїх грошових зобовязань з кредиторами. Відтак свої висновки про наявний у такому випадку обовязок віднесення безнадійного зобовязання в дохід позивача вважає вірним, чому в позові просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши долучені до справи докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області проведена планова виїзна перевірка ДП Державний дорожний науково-дослідний інститут імені ОСОБА_3П., про що складено акт від 21.05.2015 року № 939/13-03-22-02/26413225.

Перевіркою встановлено порушення:

п.п.14.1.11. п. 14.1. ст..14 п..135.1, пп. 135.5.4, пп 135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI встановлено заниження податку на прибуток всього на загальну суму 77010,0 грн. в тому числі за 2014р. на суму 77010,0 грн.

Як видно з акту на формування доходів позивача мало вплив, зокрема не включення до доходу підприємства суми безнадійної кредиторської заборгованості, термін позовної давності якої минув, а саме: в порушення п. п.135.1, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України позивачем не відображено у складі інших доходів у р.03 Декларації про прибуток за період 2014 року суму безнадійної кредиторської заборгованості перед контрагентами, термін давності по яких минув в сумі 427 836,28 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 05.06.2015 року прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № /7658, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток за основним платежем 77010 грн, за штрафними санкціями 19252,50 грн.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.11 "а" п. 14.1 ст. 14 ПК України, безнадійна заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Тобто, заборгованість, ймовірність стягнення якої втрачено.

Зокрема, п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податку зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, визначеними першим абзацом цього пункту.

Як не заперечується сторонами за позивачем числиться кредиторська заборгованість в сумі 427 836,28 грн. по контрагентах: ВАТ «Ковельске ШБУ №63», ВАТ «Шляхіндустрія», ПП «Елдюс», ПП «Еркер», ТзОВ «3 Бетони», ТзОВ «Джерело Сервіс», ТзОВ ВП «Гальтрансмедбуд», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5

Також, як не заперечується сторонами, за період з дати виникнення заборгованості з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року існує відсутність дебетових та кредитових оборотів позивача з його контрагентами, тобто протермінування сплати кредиторської заборгованості складає більше ніж 1095 днів.

Відповідно до п.п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України, доходи це - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137 цього Кодексу, на підставі документів, зазначених у п. 135.2 цієї статті, та складаються з

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Інші доходи згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України включають, зокрема, суми безнадійної кредиторської заборгованості. При цьому, згідно п. 137.16 ст. 137 Кодексу датою отримання інших доходів є дата їх виникнення відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, якщо інше не передбачено нормами розділу ІІІ Податкового кодексу.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

А згідно з п. 44.7 ст. 44 ПК України у разі, якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом пяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

В предмет даного спору входить правомірність рішення відповідача, що оцінюються судом на час його прийняття, тобто, суд оцінює, чи в межах повноважень, та чи у спосіб передбачений Конституцією та законами України, діяв відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення на підставі поданих позивачем документів.

Як видно з матеріалів справи, то відповідач листом від 08.05.2015 року №6437/13-03-22-02/197 „Про надання пояснень та їх документального підтвердження клопотав про представлення позивачем до перевірки договорів, щодо яких встановлено строк виконання боржником своїх зобовязань та додаткових договорів щодо пролонгації їх умов, в тому числі щодо виконання позивачем своїх зобовязань перед ВАТ «Ковельске ШБУ №63», ВАТ «Шляхіндустрія», ПП «Елдюс», ПП «Еркер», ТзОВ « 3 Бетони», ТзОВ «Джерело Сервіс», ТзОВ ВП «Гальтрансмедбуд», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 Однак доказів (ні поштового відправлення, ні супровідного листа з відміткою про вручення в канцелярії відповідача, тощо) представлення відповідачу зазначених документів позивач суду не надав, таких доказів не містять і матеріали справи.

В судовому засіданні представник позивача не зумів пояснити причини не виконання листа відповідача від 08.05.2015 року №6437/13-03-22-02/197, тобто не представлення витребуваних документів на період перевірки.

А так як документів відповідачу не надходило, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відтак, суд не враховує долучені під час судового розгляду справи документи, які не були надані контролюючому органу позивачем та не досліджувався податковим органом під час проведення перевірки і винесення спірного рішення.

Вказана позиція узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 24.04.2014 року №К/800/29370/13.

Наведене приводить суд до висновку про те, що показники податкової звітності були сформовані позивачем на підставі даних, не підтверджених відповідними первинними документами, що матиме наслідок відмова у позові.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог державного підприємства Державний дорожній науково-дослідний інститут імені ОСОБА_3.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2016 року.

Суддя Сидор Н.Т.