Справа № 2-а-0805-5192/2011
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-0805-5192/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2011 м.Вільнянськ

04.10.2011 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2011 року ОСОБА_1 з додержанням вимог територіальної та предметної підсудності, звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області, як адміністративного суду, з позовом до УПСЗН Вільнянської районної адміністрації, в якому зазначала наступне. Вона, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має 2-гу групу інвалідності і віднесена до 1 категорії внаслідок захворювання повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, передбачені Законом України №796-Х11 від 28.02.1991р. "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закон 796), зокрема статтями 48 відповідно. Відповідач відмовляється привести зазначені виплати у відповідність з вимогами Закону, що підтверджується його письмовою відповіддю, доданою до адміністративного позову. В звязку із чим, позивач просить: визнати незаконними дії УПСЗН Вільнянської районної адміністрації щодо відмови їй перерахувати та виплатити суму щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними; зобовязати УПСЗН Вільнянської районної адміністрації перерахувати та виплатити їй суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пяти мінімальних заробітних плат, починаючи з 2008-2010 роки, з урахуванням раніше сплачених сум.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення проти позову де зазначено, що вони вважають свої дії законними, і просить відмовити позивачу в задоволенні позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідно до частини 4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але вважає, що ст.62 Закону передбачено, що порядок застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами, до яких себе й відносить. Відповідачі вважають, що порядок застосування Закону, в тому числі ст.48, визначає КМ України. Постановою КМ України №562 від 12.07.2005 року встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, в тому числі ліквідаторам 1 категорії. Вважає, всі виплати були ним здійснені у відповідності з зазначеною постановою КМ України, крім того просить застосувати наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 99 КАС України.

Суд розглядає справу у скороченому провадженні - відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка віднесена до другої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 062647 (а.с.5).

Відповідно до ст. 22 Конституцій України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантується і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені зміни до чинних законів не допускають звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідками пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені частинами 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В своїх запереченнях проти позову представник відповідача УПСЗН наполягав на застосуванні наслідків пропуску строків звернення до суду.

Судом встановлено, що з позовом позивач звернулась до суду 11 серпня 2011року, про що свідчить штамп суду.

Позивач в своєму позові просить суд не застосовувати строк давності звернення до суду.

Але суд вважає, що строк звернення позивача до суду пропущений без поважних причин, і немає підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з наступних підстав: Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішенням Конституційного Суду України носять відкритий характер, позивач мав можливість і повинен був дізнатися про порушення своїх прав з моменту опублікування рішень Конституційного Суду України, будь-яких доказів про відсутність можливості дізнатися про порушення своїх прав або звернення до суду у передбачений строк позивачем не надано. Також встановлено, що позивач в 2011 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області з письмовою заявою про виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат у відповідності з нормами ст. 48 Закону, на яку отримав відповідь №05-10/0865 від 11.05.2011 року, в якій було повідомлено, що розмір вказаної допомоги. йому виплачено в повному розмірі 120 грн. (а.с.6).

Відповідно до відповіді УПСЗН позивач отримав допомогу за 2010р. в червні 2010р. (арк.с.15).

Отже суд приходить до висновку, що викладені в адміністративному позові вимоги позивача в частині періоду за 2008 р. по 2010 р. залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.48 ЗУ Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. ст. 3, 8, 19, 22, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 11, 17, 69, 70, 71, 72, 94, 99, 104, 159-164, 167, 182-3 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до положень ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза 2008р по 2010роки залишити без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_2

Постанова набула чинності має силу Закону України та підлягає виконанню.

Суддя:ОСОБА_2

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах адміністративної справи Справа № 2-а-0805-5192/2011 в архіві Вільнянського районного суду Запорізької області.

04.10.2011