Справа № 603/677/15-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р. Справа № 876/11325/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.10.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Монастириському районі Тернопільської області, Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

12.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду в Монастириському районі Тернопільської області, Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області щодо відмови у зарахуванні стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 та зобовязання УПФУ в Монастириському районі зарахувати йому стаж роботи на посаді акумуляторника в період 21.08.1992 року по 25.12.2000 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зобовязавши відповідача провести перерахунок пенсії з 17.05.2013 року шляхом зарахування пільгового стажу роботи за Списком №2 відповідно до п. «б» статей 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що листами УПФУ в Монастириському районі Тернопільської області від 23.04.2014 року вих. №913/03 та від 29.10.2014 року вих. №1917/03 йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у здійсненні перерахунку пенсії на пільгових умовах з 17.05.2013 у звязку з відсутністю уточнюючої довідки про особливий характер роботи для зарахування періоду роботи із шкідливими умовами праці та відсутністю атестації робочого місця. Вважає дану відмову протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.10.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Не згоджуючись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд не в повному обсязі зясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі за його позовом, та встановлення обставин пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права та інтересів, що призвело до невірного застосування судом норм як матеріального так і процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для провадження розгляду.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пропустив строк на звернення до суду за захистом порушеного права та інтересу, так як днем одержання листа УПФУ в Монастириському районі є 29.10.2014 року, а він звернувся до суду 12.10.2015 року. Вважає, що такі висновки не відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду та початок перебігу цих строків, постільки судом не враховано його право на досудове врегулювання спору. Зважаючи, що звернення до суду є дороговартісним, позивач намагався вирішити спір добровільно, що підтверджується листами відмовами УПФУ в Монастириському районі та Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 12.08.2015 року вих.№Г-067/1586.?

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, тому розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі документальними доказами у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.197 КАС України та згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Суддя суду першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву, виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду за захистом порушеного права, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду й у відповідності до ст. 100 КАС України залишив без розгляду позовну заяву.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам, зазначає наступне.

За змістом частин 1 та 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною другою статті 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судом встановлено, що листами УПФУ в Монастириському районі Тернопільської області від 23.04.2014 р. вих. № 913/03 та від 29.10.2014 р. вих. № 1917/03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у здійсненні перерахунку пенсії на пільгових умовах з 17.05.2013 у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки про особливий характер роботи для зарахування пільгового періоду роботи із шкідливими умовами праці та відсутністю документів підтверджуючих проведення атестації робочого місця. При тому, УПФУ в Монастириському районі за первинним листом повідомило позивача, що оскільки питання призначення пенсії вирішується в судовому порядку, виплата пенсії на пільгових умовах буде проведена в разі позитивного рішення Львівського апеляційного адміністративного суду. Після цього на звернення позивача УПФУ в Монастириському районі листом від 29.10.2014 за № 1917/03 надало йому розяснення щодо розміру пенсії, тривалості стажу тощо.

Після того позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації за певними розясненнями, на яке Департамент листом від 12.08.2015 р. надав позивачу розяснення.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що Департамент соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації не може слугувати підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки даний орган не приймає рішень і не вчиняє дій щодо призначення пенсії позивачу, у тому числі і стосовно періодів роботи, які при цьому мають бути враховані, а тому посилання позивача на можливість досудового врегулювання даного спору не є причиною для поновлення пропущеного строку.

Також слід зазначити, що відповідь Департаменту соціального захисту населення Тернопільської ОДА №Г-067/1586 від 12.08.2015 року, на яку позивач посилається як на підставу пропущення строку звернення до суду, не являється предметом спору даного позову.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

В той же час, жодних доказів на поважність причин, які є об'єктивно непереборними, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду, позивачем не представлено.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки ним не зазначено поважних причин пропущення строку звернення до адміністративного суду для захисту порушеного права, так як суду не було представлено достатніх доказів, які б дали суду дійти переконання про поважність пропущення позивачем строку для звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, отже в суду першої інстанції були правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду згідно вимог ст. 100 КАС України.

Крім того судом враховується, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Зважаючи на те, що суд прийняв судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.10.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 603/677/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2