Справа № 813/1748/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження в адміністративній справі

11 лютого 2016 року № 813/1748/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Франківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у ОСОБА_1 окружному адміністративному суді знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Франківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.12.2015 відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що даний позов не підсудний ОСОБА_1 окружному адміністративному суду і підлягає подачі до суду, який видав виконавчий лист, тобто до місцевого загального суду, і має вирішуватися не в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та представник позивача розгляд вказаного питання віднесли на розгляд суду.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 про примусове виконання виконавчого листа №6/751/932/2013, виданого 27.08.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ Альфа-банк 98 593,80 грн та скасувати постанову старшого державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2014 по виконавчому провадженні ВП №41900371.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова 17.06.2013 у справі №751/4034/13-ц заяву публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволено; видано публічному акціонерному товариству „Альфа-Банк" виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз" винесеного у складі судді Євхименко В.В. (одноособово) від 12.03.2013 р. по цивільній справі №272-3/64/13 третейського суду про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк» заборгованість за договором кредиту у сумі 97 869,60 грн. та судових витрат, а саме - витрат по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн. та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню за договором поруки в розмірі 324,20 грн.

17.06.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист у справі №751/4034/13-ц.

Постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції від 05.02.2014 відкрито виконавче провадження №41900371 з виконання виконавчого листа №6/751/932/2013, виданого 27.08.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ Альфа-банк 98 593,80 грн. боргу.

Постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції від 02.07.2014 «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2

Не погодившись із вказаними постановами ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1ст. 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні ВП №41900371.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» із змінами від 21.05.2012 року №5 передбачено, що адміністративним судам необхідно мати на увазі, що відповідно до розділу XIV-1 Господарського процесуального кодексу України та глави 2 розділу VIII Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяв про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та видачу такого виконавчого документа здійснюють господарські суди та суди з розгляду цивільних справ. У зв'язку з цим до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів за позовами учасників виконавчого провадження (крім сторін та їхніх представників) чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що стороною виконавчого провадження боржником ОСОБА_2 оскаржуються постанови старшого державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 про примусове виконання виконавчого листа №6/751/932/2013, виданого 27.08.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ Альфа-банк 98 593,80 грн та скасувати постанову старшого державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2014 по виконавчому провадженні ВП №41900371.

Ст.ст. 383, 384 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

В п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 передбачено, що «відповідно до глави 2 розділу VII ЦПК та розділу XIV Господарського процесуального кодексу України розгляд заяв про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду здійснюють суди з розгляду цивільних справ і господарські суди. У звязку з цим у порядку цивільного судочинства належить розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень, ухвалених до норм ЦПК та поданих сторонами виконавчого провадження».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 28.01.2013 №24-152/0/4-13 зазначив, що юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС. У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК (стаття 383 ЦПК). У порядку цивільного судочинства і відповідно до згаданого розділу ЦПК до судів мають оскаржуватися й дії та бездіяльність органів ДВС під час виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу та інших третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано судами цивільної юрисдикції (розділи VII-1, VIII ЦПК).

Верховний Суд України в Постанові від 13.01.2016 встановив, що «За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України). Отже, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ. У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України 1963 року, а також у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження така скарга підлягає розгляду відповідно до ст. 181 КАС України.».

Відповідно до частини 2 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ).

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 КАС України суд,

у х в а л и в :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Франківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.М. Брильовський