Справа № 813/4289/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Справа № 813/4289/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Грень Н. М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

позивач не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування Наказів, поновлення на службі в ОВС, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просить - визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №1370 від 13.05.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1;- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №514ос від 20.07.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України;- поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини роти дорожньо-патрульної служби відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області;- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) середньомісячний заробіток за час з 20 липня 2015 року по день його поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на позивача складено протоколи працівниками ДАІ про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння) та ст. 126 ч. 1 КУпАП (керування транспортним засобом без посвідчення водія на право керування наземним транспортним засобом). Вказане стало підставою для проведення службового розслідування, за результатами якого відповідач прийшов до хибного висновку, про те, що позивач здійснив грубе порушення транспортної дисципліни - керував в стані алкогольного сп'яніння та без посвідчення водія та, в подальшому - звільнення з органів внутрішніх справ. На підставі вказаного 13.05.2015 року ГУМВС України у Львівській області видано наказ №1370 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ та накладення на позивача дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. 20.07.2015 року ГУМВС України у Львівській області видано наказ №514о/с по особовому складу, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст. 64 «є» за порушення дисципліни. Вважає вказані накази безпідставними та протиправними, зазначає, що відсутні будь-які докази які б могли підтвердити керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Крім того, відповідач повинен був перевірити достовірність інформації наявної в мережі інтернет про перебування позивача за кермом у стані алкогольного спяніння на правдивість. Жодних доказів, які б могли вказувати на правдивість такої інформації немає. Відтак, стверджує, що його фактично звільнено не за порушення норм дотримання дисципліни, а за те, що інформація про начебто вчинені позивачем порушення набули широкого суспільного резонансу.

Позивач у судове засіданні не прибув, через канцелярію суду 5.11.2015 року за вх.. №38677 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проти позову заперечив з мотивів, вказаних в письмових запереченнях на позовну заяву, де зазначив, що за наслідками проведеного службового розслідування прийнято рішення про накладення на старшого інспектора-чергового чергової частини роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ. Зокрема, службовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2015 року близько 22:30 год. в м. Львові по вул.. Кульпарківська-Антоновича активістами ГО «Автомайдан» та «Рабів до раю не пускають» зупинено автомобіль НОМЕР_2, водій якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 старший інспектор-черговий чергової частини роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області, капітан міліції, проїхав на червоний сигнал світлофора, не предявив для перевірки водійські документи та керував вищевказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння. На момент порушення ПДР капітан міліції ОСОБА_1 перебував поза службою (вихідний день), без форменого одягу та без табельної вогнепальної зброї. Працівниками ДАІ складено протоколи про адміністративне правопорушення серії АП1 №221016 за ч. 1 ст.130 КУпАП та серії АП1 №221017 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 До складених адміністративних матеріалів працівниками ДАІ долучено пояснення очевидців. Таким чином службовим розслідуванням встановлено, що позивач своїми діями грубо порушив службову дисципліну, що стало складовою дисциплінарного проступку. Зазначає, що всі дії посадових осіб відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були правомірними і вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а відтак, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.07.2015 року залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2015 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення керування усіма транспортними засобами строком на 1 рік Тому, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Суд, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на службі в ОВС з 06.09.1996 року. З 01.04.2014 року працював старшим інспектором-черговим чергової частини роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС. Наказом №457 від 30.11.2007 року присвоєно звання капітан міліції. Згідно наказу ГУМВС України у Львівській області від 20.04.2015 року виконував обовязки командира взводу №2 роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області.

Судом встановлено, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передував висновок службового розслідування, яке було призначено за фактом виявлення керування автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Наказом ГУМВС України у Львівській області від 09.05.2015 №1319 призначено службове розслідування по факту порушення службової дисципліни старшим інспектором черговим чергової частини РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС капітаном міліції ОСОБА_1

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування від 13.05.2015 та рекомендовано за грубі порушення обовязків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, норм професійної та службової етики, положень Дисциплінарного статуту ОВС України, Закону України «Про міліцію», наказів МВС України від 16.03.2007 року №81 та від 15.05.2007 року №157, що проявились у керуванні приватним автомобілем в стані алкогольного спяніння, набуло широкого суспільного резонансу та призвело до дискредитації звання працівника міліції перед громадськістю, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, накласти на старшого інспектора-чергового чергової частини роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Вказаними матеріалами службового розслідування встановлено, що 08.05.2015 року близько 22:30 в м. Львовві по вул. Кульпарківська-Антоновича активістами ГО «Автомайдан» та «Рабів до раю не пускають» зупинено автомобіль НОМЕР_3, водій якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, старший інспектор черговий чергової частини роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області, капітан міліції, в ОВС з 06.09.1996 року на займаній посаді з 01.04.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2, проїхав на червоний сигнал світлофора, не предявив для перевірки водійські документи та керував вищевказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння. На момент порушення ПДР капітан міліції ОСОБА_1 перебував поза службою (вихідний день), без форменого одягу та без табельної вогнепальної зброї. На місце події викликано працівників ДАІ та керівництво ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України, зокрема начальника відділу підполковника міліції ОСОБА_2 та командира РДПС майора міліції ОСОБА_3 Від продуття алкотестера «Драгер» на місці події та від проходження медичного освідчення на встановлення стану спяніння у медичному закладі капітан міліції ОСОБА_1 у присутності свідків категорично відмовився. На водія ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративні правопорушення: серії АП1 №221016 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та серії АП1 №221017 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. До складених відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів працівниками ДАІ долучені пояснення очевидців його правопорушення. Крім того, надано відео файли з частинами відеозапису, зробленого за допомогою мобільного телефону, з яких вбачаються неодноразові порушення ПДР водієм автомобіля НОМЕР_4, перебування капітана міліції ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля під час його зупинки, а також його активні дії, спрямовані на ухилення від проведення огляду на стан спяніння. Дана подія була висвітлена у засобах масової інформації, зокрема на регіональних телеканалах та в соціальних мережах інтернету, чим набула значного суспільного резонансу.

Наказом Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області від 13.05.2015 №1370 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС. за грубе порушення обовязків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, норм професійної та службової етики, положень Дисциплінарного статуту ОВС України, Закону України «Про міліцію», наказів МВС України від 16.03.2007 №81 та від 15.05.2007 №157, що проявились у керуванні приватним автомобілем в стані алкогольного спяніння, набуло широкого суспільного резонансу та призвело до дискредитації звання працівника міліції перед громадськістю, у відповідності до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на старшого інспектора-чергового чергової частини роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області від 20.07.2015 №514о/с по особовому складу відповідно до положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст. 64 «є» за порушення дисципліни капітана міліції ОСОБА_1 /М-064844/, старшого інспектора-чергового чергової частини роти дорожньо-патрульної служби відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Львів ГУМВС, з 20 липня 2015 року, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку в період роботи з 01 січня 2015 року, в кількості 22 дні. Вислуга років на день ззвільнення у календарному обчисленні становить 18 років 10 місяців 14 днів.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правову основу проходження служби громадянами в органах внутрішніх справ України становлять Конституція України, Закон України Про міліцію, Закон України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року.

Відповідно до норм ст. 25 Закону України Про міліцію працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обовязки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обовязки та звільнення зі служби визначаються згідно з ст.ст. 17, 18 Закону України Про міліцію та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

Згідно з п. 64 є Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Зміст службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 року № 3460-ІV.

Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом. Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

При обранні виду дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення (ст.16).

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу (ст. 18).

Відповідно до статті 18 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року № 565-XII, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно до статті 25 цього Закону, працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем порушено вимоги Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 12.03.13р. №230, в частині заборони затвердження висновку службового розслідування без отримання письмового пояснення або за відсутності акта про відмову в наданні письмового пояснення, суд зазначає наступне.

Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 (надалі- Інструкція №230), визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

Пунктом 2.1 Інструкції №230 визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з п.п. 8.1., 8.2., 8.3. та 8.4. Інструкції №230 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка (і) проводила (и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних, характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної у вчиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 6.3. Інструкції №230 визначені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: 6.3.1. Отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; 6.3.2. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; 6.3.3. Висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять); 6.3.4. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; 6.3.5. За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; 6.3.6. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

При цьому, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

До матеріалів справи долучено копію пояснення ОСОБА_1 від 12.05.2015 року в якій зазначено, що у звязку із поганим самопочуттям ОСОБА_1 відмовляється від надання пояснень, пояснення надасть після одужання. Тому, безпідставними є доводи позивача про те, що відповідачем порушено вимоги Інструкції №230 в частині порядку відібрання пояснень від порушника.

Відповідно до п.6.3.6 Інструкції №230 небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Таким чином, оскільки позивачу пропонувалось надати пояснення, проте такий не бажав їх надавати у звязку із поганим самопочуттям, суд вважає безпідставними доводи позивача в цій частині.

Відповідно до пункту 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06 грудня 1991 року № 552, при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: 10.1. Подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини). 10.2. Наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення. 10.3. Обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність. 10.4. Характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення). 10.5. Причини та умови, що сприяли скоєнню порушення. 10.6. Характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Судом встановлено, що при проведенні службового розслідування відповідачем повно, обєктивно та всебічно досліджено обставини, зокрема: події порушення « капітан міліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, грубо порушив обовязки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання норм професійної та службової етики, положень Закону України «Про міліцію», наказів МВС України від 16.03.2007 №81 та від 15.05.2007 №157, що проявилось у керуванні ним 08.05.2015 року о 22:30 в м. Львові автомобілем «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_5 в стані алкогольного спяніння, набуло широкого суспільного резонансу та призвело до дискредитації звання працівника міліції перед громадськістю.

Факти порушення службової дисципліни позивачем, викладені у висновку службового розслідування, затвердженого 13.05.2015 року начальником ГУМВСУ у Львівській області знайшли своє об'єктивне підтвердження.

Крім того, до матеріалів справи долучено копію постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 17.07.2015 у справі №466/3535/15-п, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.10.2015, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Суд зазначає, що саме судове рішення про притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення з органів внутрішніх справ, такою підставою є встановлення факту дисциплінарного порушення та винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відтак, відповідачем не порушено процедури притягнення позивача до відповідальності.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо протиправності прийняття оскаржених наказів, оскільки поведінка позивача (порушення дисципліни, що виразилась у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння) як особи, яка сама зобов'язана забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, припиняти адміністративні правопорушення, поважати людську гідність, є неприпустимою та потребує відповідного реагування з боку відповідача.

Крім того, щодо ствердження позивача про невідповідность застосованого виду дисциплінарного стягнення найсуворішого покарання до позивача за вчинений ним проступок, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10 ст. 14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 року №3460-ІV при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Суд, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржених наказів, дотримано вимоги ч. 10 ст. 14 вказаного Закону.

Відтак, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, обставин за яких його скоєно, суд дійшов висновку про те, що приймаючи спірні накази відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача

Суд вважає, що зазначені вище дії позивача є несумісними з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечать змісту Присяги працівників внутрішніх справ, оскільки підривають довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижують їх авторитет.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч.1 ст.70 КАС України).

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положення ст. 19 Конституції України закріплене у ст. 9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови виготовлений 12.02.2016 року