Справа № 0910/2919/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2016 року м. Київ К/800/3249/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги Косівської міської ради Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради Івано-Франківської області про оскарження бездіяльності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано дії Косівської міської ради Івано-Франківської області протиправними щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про передачу у приватну власність комунального майна. Зобов'язано Косівську міську раду Івано-Франківської області на черговій сесії розглянути питання щодо передачі у приватну власність комунального майна - приміщення лазні, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Косівська міська рада Івано-Франківської області звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що згідно з рішенням Косівської міської ради Івано-Франківської області від 05.02.2002 приміщення будинку лазні, яке знаходиться в АДРЕСА_1, передано в оренду позивачу з правом його викупу та зобов'язано укласти договір оренди відповідно до закону.

На цій підставі між сторонами укладено договір оренди приміщення лазні з правом викупу терміном на 5 років із щомісячною оплатою оренди не пізніше 10 числа кожного поточного місяця. Вказаним договором також передбачено привести об'єкт в експлуатаційний стан до грудня 2002 року, використовувати об'єкт за його призначенням як встановлено договором і за власний рахунок проводити поточний ремонт приміщення.

Судами встановлено, що термін дії договору оренди, передбачений статтею 763 ЦК України, закінчився 31.01.2007 в зв'язку із спливом строку.

Відповідно до витягу щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, виданого Коломийським МБТІ встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Косівської міської ради від 19.05.2000 визнано право власності на приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за Косівською міською радою та 01.07.2004 видано свідоцтво про право власності.

05.11.2012 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про винесення на розгляд сесії питання про передачу у приватну власність приміщення лазні, що є об'єктом комунальної власності.

30.11.2012 листом відповідача повідомлено позивачу про те, що його заяву доведено до відома депутатів Косівської міської ради на 17 сесії шостого демократичного скликання, однак рішення по ній не прийнято у зв'язку з проведенням перевірки прокуратурою Косівського району.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що предметом вказаного спору є розгляд відповідачем заяви позивача щодо відчуження комунального майна.

Таким чином, враховуючи відсутність будь-якого рішення щодо розгляду заяви позивача, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити Косівській міській раді Івано-Франківської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити Косівській міській раді Івано-Франківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока