Справа № 802/4183/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 лютого 2016 р. Справа № 802/4183/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: Вінницької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою від 04 січня 2016 року було відкрито провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до чинного законодавства відповідачем не був сплачений транспортний податок з фізичних осіб, внаслідок чого за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 25000,00 грн. Оскільки сума податкового боргу не сплачена, позивач звернувся до суду про її стягнення.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Через канцелярію суду вх.1577 від 28.01.2016 року надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги позивачем підтримуються у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся рекомендованими листами з повідомленнями, які повернулись з відміткою поштового зв`язку "за зазначеною адресою не проживає". Судом встановлено, що відповідно даних адресно-довідкового бюро ГУДМС України у Вінницькій області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві.

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно норм ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явились, а також за відсутності потреби заслуховувати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №2027/02-03 форми "Ф" від 30.06.2015 року, відповідно до якого відповідачу було нараховано суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Однак було повернуто на адресу податкового органу відділом зв`язку з відміткою: "за зазначеною адресою не проживає".

Крім того, заступником начальника - начальником відділення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області С.Г.Здітовецьким було винесено податкову вимогу форми "Ф" від 12.10.2015 року №32876-02, яка також надсилалась відповідачу рекомендованим листом. Поштове відправлення повернулась з аналогічних підстав.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 в досудовому чи судовому порядку податкове повідомлення-рішення №2027/02-03 форми "Ф" від 30.06.2015 року та податкова вимога форми "Ф" від 12.10.2015 року №32876-02 не оскаржувались.

На момент розгляду справи заборгованість платника податків у добровільному порядку не сплачена та складає 25000,00 грн. Враховуючи, що сплило 60 днів з моменту надіслання податкової вимоги від 12.10.2015 року №32876-02, то позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу перед бюджетом у сумі 25000 грн.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 статті 16 ПК України).

Положеннями п.п.20.1.34 п.20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Згідно положень п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Зі змісту статті 58 Податкового кодексу України слідує, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Виходячи з вищевикладеного податкове повідомлення-рішення та податкова вимога вважається врученою ОСОБА_1 як платнику податків.

Відповідно до положень ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів

Згідно ст. 95 ПК України визначають, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Враховуючи вимоги статей 69, 70 КАС України суд дійшов до висновку, що відомості з облікової картки приватного НОМЕР_2 є належним та допустимим доказом наявності у платника податків транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON з об`ємом циліндра двигуна понад 3000 куб. см., 2012 року випуску, який підлягає оподаткуванню. На час розгляду справи вказана сума боргу у добровільному порядку не сплачена, доказів самостійної сплати заборгованості боржником до суду не надано.

Згідно пп.19-1.1.45 п. 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України до функцій контролюючих органів належить право звертатись до суду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно пункту 87.11 статті 87 орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Таким чином, сума боргу відповідача підлягає погашенню шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків за рішенням суду.

Беручи до уваги наведене, суд вважає позовну заяву Вінницької об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольтити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1, індекс АДРЕСА_1) податковий борг зі сплати транспортного податку в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. до місцевого бюджету.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна