Справа № 463/5465/15-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Львів 463/5465/15-а

2-а/463/27/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_4, поданого в його інтересах представником ОСОБА_5 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 17.10.2015 року серії ПС2 №683764, закриття провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, так як в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, у постанові зазначено, що ОСОБА_4 16.10.2015 року близько 14:40 год. керуючи автомобілем «Subaru Outback», на проспекті ОСОБА_6 17/2 у м. Львові рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів. Із вказаною постановою не погоджується, оскільки на проспекті свободи у м. Львові до перехрестя з вулицею Гнатюка відсутні знаки 5.8, 5.9, 5.11 або 5.12. Окрім цього, по проспекту Свободи відсутня розмітка, натомість смуга розділена гумовим барєром, встановлення якого не передбачене законодавством. Також зазначає, що порушення не поставлено в залежність від дорожньої розмітки. Окрім цього, оскільки ОСОБА_4 на автомобілі мав здійснювати поворот на вул. Гнатюка, він був зобовязаний зайняти крайнє положення на проїжджій частині для здійснення повороту, гумовий барєр закінчився за 10 метрів до перехрестя, знаків, які б встановлювали напрямок руху не встановлені. Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_4 відсутній складу правопорушення, просить постанову скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав з вище наведених підстав, серед іншого пояснив, що з відповіді Галицької районної адміністрації Львівської міської Ради встановлено, що дорожній знак 5.11 « Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» у звязку із його крадіжкою був встановлений на перехресті пр. ОСОБА_6 та вул. І.Тиктора лише 24.11.2015 року і на час складання протоколу та винесення постанови від вул. Городоцької до перехрестя з вул. Гнатюка на пр. ОСОБА_6 вказаний знак був відсутній, що також підтверджується даними відеореєстратора, запис із якого долучено до справи.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно адміністративного позову заперечила, пояснила, що 21.09.2015 року інспектором патрульної служби ОСОБА_6 було виявлено вчинене позивачем адміністративне правопорушення, а саме як позивач рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, про що було складено відповідний протокол. Вважає безпідставним твердження позивача, що ним було здійснено виїзд на смугу руху маршрутних транспортних засобів лише в якості крайнього правого положення перед здійснення повороту на вул. Гнатюка. Окрім цього, гумовий барєр містить на собі фарбу відповідного кольору. Також на початку проспекту Свободи у м. Львові встановлено знак 5.8 або 5.11, який забороняє рух транспортних засобів по смузі руху маршрутних транспортних засобів. Вважає безпідставними наведені позивачем обставини та такі, що не ґрунтуються на жодних доказах, а тому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази та зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєч асно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2015 року інспектором ПС роти №4 батальйону №4 УПС МВС у м. Львові ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 176169 (а.с.5) та на підставі нього інспектором ПС роти №4 батальйону №4 УПС МВС у м. Львові ОСОБА_7 винесено постанову серія ПС2 № 683764 від 17.10.2015 року (а.с.6), за якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно протоколу та постанови вбачається, що ОСОБА_4 16.10.2015 року близько 14:40 год. керуючи автомобілем «Subaru Outback», на проспекті ОСОБА_6 17/2 у м. Львові рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушила Правила Дорожнього Руху України.

Позивач оскаржуючи постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності вважає її неправомірною з огляду на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, факт вчинення позивачем такого доводився протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 16.10.2015 року серія АП2 №683764, складеного інспектором патрульної служби ОСОБА_7

Як показали в судовому засіданні допитані в якості свідків інспектори патрульної служби ОСОБА_7 та ОСОБА_8, 16.10.2015 року вони патрулювали вулиці міста Львова. Близько 14:40 год. помітили автомобіль, який здійснював рух по смухі руху маршрутних транспортних засобів по проспекту ОСОБА_6 в напрямку вул. Гнатюка. Вони зупинили автомобіль біля магазину «Опера Пасаж» та попросили повернути на вул. Гнатюка для оформлення протоколу. Свідки ствердили, що водій рухався у вказаній смузі від вул. Городоцької.

В той же час, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, суть порушення полягає в тому , що ОСОБА_4 рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів на проспекті ОСОБА_6 17/2 у м. Львові, тобто на перехресті проспекту ОСОБА_6 та вулиці Гнатюка.

Відповідно до положень п.10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Також, відповідно до 17.2.4 Правил дорожнього руху, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги.

Окрім цього, як вбачається із листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04.12.2015 року, у звязку із крадіжкою дорожнього знаку на перехресті проспекту Свободи- Городоцька у м. Львові Галицькою районною адміністрацією замовлено знаки 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» для встановлення на перехрестях проспекту ОСОБА_6 із вулицями Городоцькою, Фурманських, Тиктора. (а.с.70)

Також із листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 15.01.2015 року (а.с.71) дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» у звязку із його крадіжкою був встановлений на перехресті пр. ОСОБА_6 та вул. І.Тиктора лише 24.11.2015 року, т.б. на час складання протоколу та винесення постанови він був відсутній.

Ці обставини також підтверджені відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора за 17.10.2015 року, з якого вбачається, що починаючи із перехрестя від вул. Городоцької до перехрестя із вул. Гнатюка на проспекті ОСОБА_6 дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» відсутній.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ствердили, що на час складання протоколу вони не перевіряли наявність на пр. ОСОБА_6 дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

У відповідності до положень п. 17.1 Правил Дорожнього руху визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що на час складання протоколу знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» на проспекті ОСОБА_6 у м. Львові був відсутній, а окрім того, у місці скоєння правопорушення, зазначеному у протоколі навіть при наявності вказаного знаку дозволено рух транспортних засобів при здійсненні повороту праворуч, а відтак суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності винесена без всебічного та обєктивного зясування обставин справи, такою що винесена без встановлення факту доведеності вини позивача у скоєному адміністративному правопорушенні, у звязку із чим підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Крім цього відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оспорюваній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Також відповідно до санкції ч.3 ст.122 КУпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Задовольняючи адміністративний позов в цій частині, одночасно суд вважає безпідставними позовні вимоги про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних органів Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.10.2015 року серії ПС2 №683764 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за безпідставністю.Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.02.2016 року.

Суддя: Гирич С. В.