Справа № 809/2684/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р. Справа № 876/10629/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю позивача: ОСОБА_1

та представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» до Відділу Державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області про визнання дій незаконними, скасування постанови від 04.06.2015 року та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

09.07.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №47730984 від 04.06.2015 року та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено оскаржувану постанову від 04.06.2015 року, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» добровільно було погашено заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», а тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідач не мав права відкривати 04.06.2015 року провадження про стягнення виконавчого збору, в звязку з тим, що таке окреме провадження допускається в разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, щодо якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

У ході апеляційного розгляду позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 надали пояснення та просять задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №47730984 від 04.06.2015 року відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для її скасування, як і для визнання дій державного виконавця щодо її винесення незаконними, відсутні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 13.05.2015 року ОСОБА_1, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон», самостійно погашено заборгованість за Кредитним договором №0 від 03.08.2006 року, що підтверджується наданими Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» довідками за №59-3/15-1091 та №59-3/15-197 від 18.05.2015 року, які містяться у матеріалах справи (а.с.10, 12).

04.06.2015 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47730984 з виконання постанови Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 13.10.2014 року №8192 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» виконавчого збору в сумі 61 798,22 грн. (а.с.8).

Вважаючи дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови незаконними, а постанову такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Такими виконавчими документами серед іншого можуть бути виконавчі листи, що видаються судами. (ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»)

29.08.2014 року Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» подано до Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області заяву про прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа №344/11851/2013 від 15.08.2014 року, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 617 982,26 грн. (а.с.62, 63)

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

08.09.2014 року відповідачем відкрито виконавче провадження №44691324 за вказаним виконавчим документом та запропоновано боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» добровільно виконати його в строк до семи днів з моменту отримання даної постанови (а.с.64).

Однак у встановлений строк позивач вимоги постанови від 08.09.2014 року не виконав 13.10.2014 року, а тому відповідачем в силу ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» виконавчого збору у розмірі 61 798,22 грн. (а.с.66) та розпочато примусове виконання виконавчого листа №344/11851/2013 від 15.08.2014 року, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначеному розмірі виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що державний виконавець не проводив жодних виконавчих дій по стягненню заборгованості з позивача (боржника), оскільки в матеріалах справи є всі необхідні докази які спростовують це.(а.с.61-93)

Крім цього слід зазначити, що 27.05.2015 року відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП №44691324) на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.92).

Одночасно державним виконавцем винесено постанову про виділення виконавчого збору в окреме виконавче провадження від 27.05.2015 року (ВП №44691324), якою виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окреме виконавче провадження (а.с.91).

Частиною 6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.05.2015 року державним виконавцем винесена з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.47 України «Про виконавче провадження» і позивачем у встановлений строк, визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження №44691324 від 08.09.2014 року, не виконано.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еталон» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року у справі №809/2684/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_4