Справа № 817/1592/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/1592/14

01 лютого 2016 року 17 год. 20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Мідліка А.В., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Алімов П.Г., Новак М.В.,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Док"
до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Док" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2014 року №, №.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 року позов задоволено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснили суду на їх обґрунтування, що за наслідками документальної перевірки ТОВ "Еко-Док" контролюючий орган прийшов до висновків про безтоварність взаємовідносин із контрагентом ТОВ "Крафт ЛВ". Натомість, представники позивача вказали, що за наслідками здійснення господарських операцій з цим контрагентом мала місце фактична оплатна поставка товарів, що знайшло відображення шляхом складення первинних, бухгалтерських та інших документів, а також було відображено у податковому обліку. Представники позивача вважають, що позивач діяв правомірно, не порушував вимог законодавства та не повинен нести відповідальність за дії своїх контрагентів. Крім того, наголосили, що на час здійснення господарських операцій позивачу не було відомо про незаконну діяльність названого контрагента. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. На обґрунтування заперечень пояснила, що під час документальної позапланової перевірки позивача було встановлено, що останній мав взаємовідносини із контрагентом ТОВ "Крафт ЛВ". Водночас, відповідач вважає під час таких взаємовідносин, позивачем допущено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки взаємовідносини з контрагентом ТОВ "Еко-Док" носили безтоварний характер. Зокрема, представник відповідача наголошує на тому, що платником податків не надано доказів на підтвердження транспортування товару та введення його в експлуатацію. Крім того, представник відповідача зазначає про існування вироків про обвинувачення посадових осіб ТОВ "Крафт ЛВ" у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 24.04.2014 року - 30.04.2014 року посадовими особами Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Док" з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів під час взаємовідносин з ТОВ "Промтехметал", ТОВ "Крафт ЛВ" та ПП "Воллі" за період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року, результати якої оформлено актом №480/22/36597601 від 12.05.2014 року (а.с. 12-24).

На підставі матеріалів перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.05.2014 року:

-№, яким платнику податків збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 1001,00 грн. за основним платежем (а.с. 11);

-№, яким платнику податків збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 10447,00 грн., в тому числі 10446,00 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 10).

В основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень покладено висновки відповідача про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що полягало у завищенні витрат, які враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств за 3-4 кв. 2011 року на суму 4352,50 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2011 року на суму 10445,84 грн. по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Крафт ЛВ", які контролюючий орган вважає безтоварними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (надалі - Закон України №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами за її наслідками первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану, як ознака фактичного здійснення господарської операції та необхідність фіксування такої зміни у первинних документах кореспондує з нормами Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абз. 1). Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2).

Згідно з п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пункту 138.11 цієї статті та інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пункту 138.11, 138.12 цієї статті, пункту 140.1 статті 140 і статті 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пункті 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статті 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, визначених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких визначена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Крафт ЛВ" було передано у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Док" (надалі - ТОВ "Еко-Док") товари - верстат стрічкопильний горизонтальний ВСГ-1200 в комплекті (механізм подачі каретки; електронний задатчик товщини заготовки; пристрій розвідний; пристрій заточний; підставка; дві стрічкові пилки) вартістю 62675,00 грн., в тому числі ПДВ 10445,84 грн., про що виписано видаткову накладну від 06.06.2011 року №РН-000360 (а.с. 25).

Розрахунки за поставлений товар проведені між сторонами у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2011 року №264 (а.с. 27).

На користь тієї обставини, що придбаний товар оприбутковано та використано у власній господарській діяльності позивача, свідчать наказ про введення в експлуатацію та акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.06.2011 року, а також оборотно-сальдові відомості по рахунку 131 (а.с. 28-45, 91-92, 121-123).

ТОВ "Крафт ЛВ" виписано для ТОВ "Еко-Док" податкову накладну від 06.06.2011 року №19 на суму 62675,00 грн., в тому числі ПДВ 10445,84 грн. (а.с. 26).

Витрати на суму 4352,50 грн. позивачем включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств за 3-4 квартали 2011 року, ПДВ у сумі 10445,84 грн., сплачене при придбанні товару, включене до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2011 року.

Суд вважає, що надані позивачем для перевірки та у судове засідання документи є первинними в розумінні Закону України №996-XIV і відповідають усім необхідним вимогам законодавства та слугують належним підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій із вказаним контрагентом.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо безтоварності цих операцій.

Стосовно відсутності товарно-транспортних накладних, як доказу перевезення товарів в межах здійснення господарських операцій суд зазначає, що відповідно до п. 11.1-11.4 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Водночас, сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю.

Висновки аналогічного характеру наведені у постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 року по справі №2а-2717/11/2670, які в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для врахування судом при прийнятті рішення по даній справі.

Судом, з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, встановлено обставини фактичного руху активів та настання змін у власному капіталі ТОВ "Еко-Док" за наслідками господарської операції з придбання верстату стрічкопильного у ТОВ "Крафт ЛВ", тому окремі помилки, в тому числі, в частині відсутності у платника податків товарно-транспортних накладних, не можуть визнаватися судом настільки вагомими, щоб ставити під сумнів товарність і реальність цієї господарської операції, на підставі якої були обраховані суми податкових зобов'язань.

Щодо ненадання позивачем до перевірки експлуатаційної документації на придбаний товар, то судом досліджено, що в останнього на час проведення перевірки був наявний дозвіл №116.12.56 на експлуатацію машин, устаткування підвищеної небезпеки, з виготовлення дерев'яних будівельних конструкцій та столярних виробів, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Рівненській області 15.05.2012 року, до якого включено, зокрема, і верстат стрічкопильний горизонтальний моделі ВСГ-1200, 2011 року випуску, проте, допущено помилку в найменуванні моделі даного верстату, з метою усунення якої позивач звертався з листом від 24.06.2014 року №42 (а.с. 84, 93-94).

З приводу існування на момент проведення перевірки кримінальної справи, порушеної відносно посадових осіб ТОВ "Крафт ЛВ", суд звертає увагу на ту обставину, що наказ від 23.04.2014 року №208 і направлення від 23.04.2014 року №177 були видані Дубенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Рівненській області на виконання постанови слідчого слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області від 25.03.2014 року (а.с. 211-216).

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Разом з тим, як вбачається з постанови слідчого слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області від 25.03.2014 року, кримінальне провадження, в межах якого призначено перевірку позивача, було порушене відносно посадових осіб, які здійснили реєстрацію ТОВ "Крафт ЛВ", а саме, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Отже, у вказаному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення стосовно посадових осіб ТОВ "Еко-Док" не розслідувалось, тому контролюючий орган мав право приймати за наслідками такої перевірки відповідні податкові повідомлення-рішення.

Висновки аналогічного характеру наведені у постанові Верховного Суду України від 26.01.2016 року по справі №826/3783/13-а, які в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для врахування судом при прийнятті рішення по даній справі.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2014 року по справі №464/6266/14-к, який набрав законної сили 06.08.2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 200-203).

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2015 року по справі №464/8252/15-к, який не набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 204-207).

Станом на час проведення відповідачем перевірки ТОВ "Еко-Док" вироків про визнання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 винними у зазначених злочинах не було.

Частиною 4 статті 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми вказує на те, що обов'язковими для адміністративного суду є вирок суду у кримінальному провадженні, проте, виключно в межах того, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок. Також, дана норма поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок у кримінальному провадженні, а тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо особи засудженого (виправданого), а не щодо інших осіб.

Таким чином, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку у кримінальному провадженні щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в межах адміністративної справи.

Вироки Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2014 року по справі №464/6266/14-к та від 02.10.2015 року №464/8252/15-к не містять висновків щодо фіктивності господарських операцій саме між ТОВ "Крафт ЛВ" та ТОВ "Еко-Док", які не аналізувалися взагалі.

Тому, правова кваліфікація діянь особи, наведена у вказаному вироку, не є обов'язковою при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи та не позбавляє суд можливості надати власну оцінку правомірності поведінки позивача в межах здійснення правовідносин, пов'язаних із наслідками відповідних діянь посадових осіб його контрагента.

Частина 2 статті 61 Конституції України гарантує, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому в разі наявності в контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Отже, висновки контролюючого органу про безтоварність господарської операції між ТОВ "Еко-Док" та ТОВ "Крафт ЛВ" не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами та є безпідставними і необґрунтованими.

Таким чином, витрати, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств за 3-4 кв. 2011 року на суму 4352,50 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2011 року на суму 10445,84 грн. по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Крафт ЛВ" сформовані позивачем правомірно та за наявності для цього визначених законодавством підстав.

За наведених обставин, податкові повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 26.05.2014 року №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Позовні вимоги слід задовольнити повністю.

За змістом ч. 1 ст. 94 КАС України, судові витрати присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 26.05.2014 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко Док" грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 1001,00 грн. за основним платежем.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 26.05.2014 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко Док" грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 10447,00 грн., в тому числі 10446,00 грн. за основним платежем, 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Док" за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.