Справа № 804/11796/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 804/11796/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Дніпропетровського Міського управління юстиції Дніпропетровської області; державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державної реєстраційної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського Міського управління юстиції Дніпропетровської області; державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державної реєстраційної служби України з позовними вимогами щодо:

визнання протиправними дій державного реєстратора ОСОБА_3 Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо безпідставної формальної відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на гараж № 31 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16 рішенням за № 23368514 від 03.08.2015р.

визнання протиправним та скасування Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23368514 від 03.08.2015 р.

зобовязання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно: гараж №31 в Гаражному кооперативі Орель за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 та відповідач-2 у судове засідання не зявились, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Заперечення проти позову не надали.

Від представника відповідача-1 на електронну адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі або перенесення її розгляду на іншу дату, обґрунтоване великим обсягом роботи (а.с.88).

Ухвалою від 19.10.2015 р. у задоволенні клопотання відмовлено з огляду на приписи ст.122 КАС України, а саме: законодавчо обмежений термін розгляду справи та відсутність жодних доказів з боку відповідача-1.

Відповідач-2 з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Третя особа не забезпечила участь повноважного представника у судовому засіданні, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. Пояснення чи заперечення щодо позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням приписів ст.128 КАС України судом на місці ухвалено щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 14.07.2015 року звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою (реєстраційний номер 12328757) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гараж № 31 в Гаражному кооперативі "Орель" (далі-ГК Орель) за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16.

Рішенням № 23368514 від 03.08.2015р. державний реєстратор ОСОБА_3 відмовив у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав недотримання п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. (далі Порядок № 868).

Відмова мотивована тим, що у п. 12 декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.06.2015 у графі «загальна площа будівлі, кв. метрів» вказана площа 8219,5 кв. м, тоді, як в описі обєкта вказано загальну площу тільки будівлі вартової літ. А-1, а стосовно усіх інших обєктів площу основи (забудови), а також що позивачем не надано дозвільного документу на початок виконання будівельних робіт.

Також, відповідач-2 вважає, що на момент введення обєкта в експлуатацію речове право на земельну ділянку відсутнє, оскільки договір оренди землі № 76 від 28.04.2014 р. укладений на строк 1 рік.

Одночасно, відповідач-2 не зрозумів на підставі яких дозвільних документів позивачем побудовано гараж у 1994 році.

Крім того, відповідач-2 вказує про ненадання позивачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 р. по справі № 804/19925/14.

Також, відповідач-2 в оскаржуваному рішенні з посиланням на ст.8 Закону України «Про кооперацію» та п.5.2 статуту ГК «Орель» висловлює думку щодо неможливості ОСОБА_2 бути членом ГК «Орель» до оформлення права власності на гараж № 31 у ГК «Орель».

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на наступне.

Відповідно до абзацу 22 п.50 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає:

-довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі;

- технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Позивач вказує на виконання цієї норми в повному обсязі шляхом надання відповідних документів за карткою прийому заяв, яка залишилась у відповідачів при отриманні оскаржуваного рішення.

Інші документи, визначені абзацом 23 п.50 Порядку № 868, були подані ГК «Орель» 27.04.2015 р., що підтверджується карткою прийому заяви №20946746 за реєстраційним номером 11170477, і прийняті відповідачем-1 без зауважень.

Відтак, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Крім того, позивач звертає увагу, що за іншими членами ГК «Орель», які подали ідентичні документи, зареєстроване право власності на гаражі в цьому кооперативі.

При цьому, позивач посилається на ст.ст.21, 24 Конституції України щодо рівності всіх громадяни у конституційних правах і свободах та перед законом, а також неможливості привілеїв за будь-якими ознаками.

Також позивач вказує, що відповідно до п.16 Порядку № 868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення або відправлення його на електронну пошту заявника.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

У день прийняття рішення про відновлення розгляду заяви таке рішення видається особисто або надсилається поштою заявникові.

Отже, за твердженням позивача, відповідач-2 мав зупинити розгляд його заяви з рекомендаціями щодо усунення обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Однак, всупереч п.16 Порядку № 868 відповідач-2 таких дій не вчинив.

Позивач звертає увагу, що всі дозвільні документи надавались з 1992 року (року заснування ГК «Орель»). На підтвердження чого надав до матеріалів справи відповідні документи, в тому числі, технічний паспорт ГК «Орель».

Щодо дії договору оренди землі, позивач письмово пояснив, що на виконання пункту 8 Договору 19.03.2015 р. ГК «Орель» за вихідним № 251 (вхідний № 36/1654 від 23.03.2015 р. Дніпропетровської міської ради) звернувся з відповідним клопотанням про поновлення договору оренди землі, тобто у встановлений договором термін (а.с.43).

Питання про поновлення договору оренди землі розглядається на сесії Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 297/67 від 30.09.2015 р. вирішено поновити ГК «Орель» право користування земельною ділянкою.

На виконання п.14 Договору продовжується сплата визначеної суми орендної плати.

Позивач вважає посилання відповідача-2 на вказання в декларації про готовність обєкта до експлуатації лише площі вартової та забудови безпідставним та таким, що спростовується змістом самої декларації від 11.06.2015 р.

Стосовно посилання відповідача-2 на ст.8 Закону України «Про кооперацію» та п.5.2 статуту ГК «Орель» щодо членства позивача в кооперативі, останній звертає увагу, що його членство в ГК «Орель» не оспорюється та не може бути предметом розгляду даної справи, а відповідач-2 не наділений повноваженнями ставити таке питання.

Позивач звертає увагу, що його членство в кооперативі підтверджується саме довідкою № 350 від 11.06.2015 р., необхідність надання якої прямо передбачена абз.22 п.50 Порядку № 868.

Посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні на ненадання судового рішення, позивач вважає безпідставним з огляду на приписи Порядку № 868, зокрема абз.22, 23 п.50, а саме: по-перше, надання такого рішення не передбачено нормами, законодавства. По-друге, відповідач-2 не зупиняв розгляд заяви та не витребовував додаткових документів, в тому числі, й рішення суду. По-третє, по справі № 804/19925/14 суд не вирішував питання про права, свободи, інтереси чи обовязки позивача в межах цієї справи, відтак, останній не має права на отримання копії такого рішення з огляду на приписи ст.ст.49, 51, 167 Кодексу адміністративного судочинства України. По-четверте, позивач звертає увагу, що відповідно до ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень з текстом судового рішення можна ознайомитись на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки судові рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу.

Викладене, на думку позивача, свідчить про неналежне ставлення відповідача-2 до своїх обовязків та формальні підстави відмови.

Дослідивши подані документи та матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон №І952-ІV) державний реєстратор прав на нерухоме майно: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 16 Закону №І952-ІV визначений порядок подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, в п.7 вказано, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право.

У ст.19 Закону №І952-ІV містяться підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок №868).

Крім того, частиною 1 ст.24 Закону №І952-ІV визначені підстави, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до абзацу 22 п.50 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає:

-довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі;

- технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

З матеріалів справи слідує, що позивачем до заяви про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно було надано: квитанцію про оплату державного мита та коштів за надання витягу з реєстру, копію паспорту громадянина України, ідентифікаційний номер, технічний паспорт на гараж № 31 в ГК Орель за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16, довідку №350 від 11.06.2015 р., видану ГК Орель про членство в кооперативі та внесення позивачем пайового та інших внесків в повному обсязі.

Зазначені документи були прийняті по картці прийому заяви №12328757 та зареєстровані у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.07.2015р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на виконання абзацу 23 п.50 Порядку № 868, ГК «Орель» 27.04.2015 р. були подані відповідні документи, що підтверджується карткою прийому заяви №20946746 за реєстраційним номером 11170477. Вказані документи прийняті відповідачем-1 без зауважень.

Пунктом 20 Порядку №868 визначено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Як уже зазначалось, підстави, з яких державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень або рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, визначено ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Аналогічна норма міститься й у п.28 Порядку №868, який передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.36 Порядку №868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.16 Порядку № 868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення або відправлення його на електронну пошту заявника.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

У день прийняття рішення про відновлення розгляду заяви таке рішення видається особисто або надсилається поштою заявникові.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав власності відповідачем-2 не приймалося. Жодна із сторін не надала такого рішення. Більш того, позивач наполягає на його відсутності, що не спростовано відповідачами.

Відтак, суд доходить висновку про те, що відповідачі погодились з належністю та достатністю поданих позивачем документів.

Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23369006 від 03.08.2015 р., відмова державного реєстратора обумовлена тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена державним реєстратором у спірному рішенні № 23368514 від 03.08.2015 р. підстава для прийняття рішення про відмову, з посиланням на п.4 ч.1 ст.24 Закону не є обґрунтованою й не містить вказівок у чому ж саме полягає невідповідність поданих документів вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, не вказано щодо яких саме документів зроблено цей висновок і в чому їх невідповідність.

Підстави для прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень повинні бути належним чином вмотивовані та обґрунтовуватися дійсними причинами, чого в даному випадку відповідачем не здійснено.

Згідно довідки ГК «Орель» № 350 від 11.06.2015 (копія додана до матеріалів справи) ОСОБА_2 є членом ГК «Орель», пайовий, членські, цільові, додаткові та інші внески сплатив у повному обсязі, заборгованості по оплатам не має, що є обовязковою умовою абзацу 22 п.50 Порядку № 868.

Стосовно посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні на незрозумілість щодо дозвільних документів, на підставі яких ОСОБА_2 побудований гараж № 31, суд звертає увагу, що у довідці ГК «Орель» № 350 від 11.06.2015, на яку послався державний реєстратор та яка додана до матеріалів справи, чітко зазначено: «гараж збудовано господарським способом».

Розрізняють два основних (підрядний і господарський способи) і змішаний спосіб капітального будівництва (підрядно-господарський).

Господарський спосіб будівництва будівництва об'єктів житлового і нежитлового призначення, виконання будівельних, монтажних та інших робіт власними силами без залучення підрядних організацій (спеціалізованих будівельних організацій).

Викладене підтверджується листом Державного комітету України з будівництва та архітектури № 8/8-45 від 20.01.2005.

Також, вищенаведене підтверджується наступними документами, що додаються в копіях:

- рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 66 від 20.01.1994;

- договором № 160/1п від 29.01.1998;

- листом щодо техумов № 317 від 20.12.1993;

- розпорядженням міського голови № 790-р від 02.06.2008;

- висновком № 18 від 15.12.1993;

- архітектурно-планувальним завданням;

- повідомленням щодо продовження техумов № 35 від 12.02.1997;

- листом № 7926 від 28.12.1996;

- техпаспортом ГК «Орель» на самочинне будівництво.

Згідно технічного паспорту ГК «Орель» гаражі зареєстровані як самочинне будівництво.

Державний реєстратор розгляд заяви не зупиняв та будь-яких додаткових документів не витребовував.

Щодо посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні на п. 12 декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.06.2015, де у графі «загальна площа будівлі, кв. метрів» вказана площа 8219,5 кв. м, тоді, як в описі обєкта вказано загальну площу тільки будівлі вартової літ. А-1, а стосовно усіх інших обєктів площу основи (забудови), суд виходить з наступного.

З наявної в матеріалах справи копії декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.06.2015 р. (а.с.46-47), вбачається: «Гаражний кооператив складається: будівля вартової (літ. А-1) - 46,3 м2 (площа забудови 60,5 м2), ґанок з навісом (літ. А) - 19,6 м2 , вбиральня (літ. Б) - 1,7 м2, гаражі №1-21 - 646,1 м2, гаражі №22-25 - 102,6 м2, гараж №25а - 97,8 м2, гаражі №26-28 189,8 м2, гаражі №29-39 333,1 м2, гаражі №40а-63а 746,5 м2, гаражі II поверху №64-74а,74б 358,9 м2, гаражі №75а-96а 669 м2, гаражі II поверху №97-106б 344,6 м2, гаражі №107-126 577,7 м2, гаражі II поверху №127-135а 298,7 м2, гаражі №136-153 495,8 м2, гараж №126а 28,6 м2, гараж №153а 28,8 м2, гаражі II поверху №154-161а 253,6 м2, гаражі №162-187 502,8 м2, гаражі II поверху №171-179а 259,0 м2, гаражі №188-214 797,6 м2, гаражі №215-229 452 м2, гаражний бокс №230 73,5 м2, гаражний бокс №231 73,5 м2, гаражний бокс №232 85,4 м2, гаражний бокс №233 14,8 м2, гаражний бокс №234 37,9 м2, гаражний бокс №235 49,3 м2, гаражний бокс №236 19,8 м2, гаражний бокс №237 55,9 м2, гаражний бокс №238 28 м2, гаражний бокс №239 28,4 м2, гараж №240 26,8 м2, гараж №241 26,8 м2, навіс (літ. В) 99,0 м2, навіс (літ. Г) 222,0 м2, навіс (літ. Д) 129,2 м2, навіс (літ. Е) 14,5 м2, електрощитова (літ. Ж) 3,7 м2. Загальна площа будівлі 8219,5 м2».

Відтак, суд вважає безпідставним посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні в частині площі.

Крім того, вбачається, що площа гаража позивача № 31, зазначена у технічному паспорті (а.с.7-14), відповідає визначеній у декларації про готовність обєкта до експлуатації, як первинній від 02.03.2015 р., так і виправленій від 11.06.2015 р.

Стосовно посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні про те, що позивачем не надано дозвільного документу на початок виконання будівельних робіт, обґрунтування наведені вище у постанові.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до ч.5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Викладене підтверджується листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-24/1862 від 28.07.2015 р.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ГК «Орель» введено в експлуатацію 02.03.2015 року.

Враховуючи, що позивач 14.07.2015 р. звернувся до відповідачів із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: гараж №31 в ГК Орель за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16, на момент такого звернення будівництво ГК «Орель» вже прийнято в експлуатацію згідно норм чинного законодавства.

Відтак, твердження відповідача-2 в оспорюваному рішенні в цій частині також спростоване.

Одночасно, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено вище, згідно технічного паспорту ГК «Орель» гаражі зареєстровані як самочинне будівництво. Проте, з моменту введення ГК «Орель» в експлуатацію, тобто 02.03.2015 року, таке будівництво є законним.

Щодо посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні на дію договору оренди землі № 76 від 28.04.2014 р. терміном на один рік та міркування відповідача-2 з цього приводу, що на момент введення обєкта в експлуатацію речове право на земельну ділянку відсутнє, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.8 Договору оренди землі № 76 від 28.04.2014 р. (далі Договір), укладеного між Дніпропетровською міською радою та Гаражним кооперативом «Орель», вбачається, що такий договір укладено на один рік.

Цим же пунктом Договору визначено, що після закінчення строку дії договору орендар (ГК «Орель») має переважне право поновити його на новий рік. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З матеріалів справи вбачається, що ГК «Орель» на виконання зазначеного пункту Договору 19.03.2015 р. за вихідним № 251 (вхідний № 36/1654 від 23.03.2015 р. Дніпропетровської міської ради) звернувся з відповідним клопотанням про поновлення договору оренди землі, тобто у встановлений договором термін (а.с.43).

Згідно пояснень представника позивача, питання про поновлення договору оренди землі розглядається на сесії Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 297/67 від 30.09.2015 р. вирішено поновити ГК «Орель» право користування земельною ділянкою.

На виконання п.14 Договору продовжується сплата визначеної суми орендної плати.

Стосовно посилання відповідача-2 в оспорюваному рішенні на ненадання позивачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 р. по справі № 804/19925/14, то надання такого рішення прямо не передбачено абзацом 23 п.50 Порядку № 868. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач-2 не зупиняв розгляд заяви позивача та не витребовував додаткових документів, в тому числі, й рішення суду.

Також, встановлено, що по справі № 804/19925/14 суд не вирішував питання про права, свободи, інтереси чи обовязки позивача в межах цієї справи, відтак, останній не має права на отримання копії такого рішення з огляду на приписи ст.ст.49, 51, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень з текстом судового рішення можна ознайомитись на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки судові рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу.

Відтак, обґрунтування відповідача-2 в оспорюваному рішенні у цій частині також спростоване.

Стосовно посилання відповідача-2 на ст.8 Закону України «Про кооперацію» та п.5.2 статуту ГК «Орель» щодо членства позивача в кооперативі, суд звертає увагу, що членство ОСОБА_2 в ГК «Орель» не оспорюється та не може бути предметом розгляду даної справи, а відповідач-2 не наділений повноваженнями ставити таке питання.

Членство ОСОБА_2 в кооперативі підтверджується довідкою № 350 від 11.06.2015 р., необхідність надання якої прямо передбачена абз.22 п.50 Порядку № 868.

При цьому, в оспорюваному рішенні (абз.6) державний реєстратор ОСОБА_3 безпосередньо зазначає: «заявником до розгляду надано довідку ГК «Орель» № 350 від 11.06.2015, відповідно до якої він є членом гаражного кооперативу «Орель» ()».

Як зазначено вище у постанові, відповідач-2 розгляд заяви позивача не зупиняв та додаткові документи не витребовував.

Відтак, обґрунтування відповідача-2 в оспорюваному рішенні у цій частині також спростоване.

У відповідності з п. 4 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 02.07.2014 р., Укрдержреєстр здійснює узагальнення практики застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, координує та контролює діяльність у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснює методичне та інформаційне забезпечення діяльності органів державної реєстрації щодо проведення державної реєстрації.

Процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав, посадових осіб органів місцевого самоврядування, адміністраторів центрів надання адміністративних послуг, нотаріусів під час прийняття заяв та під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають, зокрема на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування), визначає Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 607/5 від 02.04.2013р. та зареєстрований в Мінюсті за № 534/23066 від 02.04.2013 р.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання, визначає Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до пп.2 п.20 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого 26.10.2011 постановою Кабінету Міністрів України №1141, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості: щодо об'єкта нерухомого майна: тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна; підстава для внесення запису про нерухоме майно: - назва рішення; - дата формування рішення; - індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу. У разі коли право власності на земельну ділянку, на якій розташований такий об'єкт нерухомого майна, зареєстровано в установленому законодавством порядку, державний реєстратор додатково вносить відомості про реєстраційний номер такої земельної ділянки.

Звідси позовні вимоги щодо зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно: гараж №31 в ГК Орель за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16 підлягають задоволенню.

Як заначено у ч. 1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що позивачем доведено свої вимоги з посиланням на норми діючого законодавства України, відповідні докази суду надані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо безпідставної відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на гараж № 31 в Гаражному кооперативі «Орель» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 16 рішенням за № 23368514 від 03.08.2015р.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23368514 від 03.08.2015 р.

Зобовязати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно: гараж №31 в Гаражному кооперативі Орель за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Донецьке шосе, 16.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в особі: Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно () на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73, 08 грн.. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1