Справа № 461/10999/15-а,2-а/461/544/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р. Справа № 876/12298/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

та представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2015 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.09.2015 року представник ОСОБА_4 звертався з відповідною заявою та документами до голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо отримання дозволу на експлуатацію самочинно здійсненого перепланування квартири, однак власникам квартири у такій заяві було відмовлено.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивачі постанову оскаржили, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подали апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що проведене перепланування квартири проводилось з метою підвищення благоустрою квартири. В райдержадміністрацію, були представленні висновки фахівців про те, що перепланування зміни в квартирі не порушують санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку та права власників інших квартир.

У ході апеляційного розгляду представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали пояснення та просять задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду надала пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відсутня, а вимога позивача про зобов`язання голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийняти рішення про надання дозволу на експлуатацію самочинно здійсненого перепланування квартири №4А на вул.П.Ковжуна №3 у м.Львові не є належним способом захисту, оскільки суд не вправі зобов`язувати голову Галицької районної адміністрації надавати такі дозволи, оскільки це лише прерогатива останньої.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири № 4А, яка розташована на вул. П. Ковжуна, буд.3 у м.Львові, що підтверджується витягом №33702733 від 03.04.2012 року. Власником іншої частини вищевказаної квартири є громадянин Італійської республіки ОСОБА_5 Альфредо, що підтверджується витягом №33704244 від 03.04.2012 року. Вказана квартира була придбана ними згідно договору купівлі-продажу від 02.04.2012 року і складалась з житлової площі 35,30 кв.м та кухні. Загальна площа квартири становила 59,10 кв.м. (а.с.23,24)

Для комфортного проживання власниками квартири здійснено перепланування з об'єднанням двох житлових кімнат під кухню-їдальню пл.21,60 кв.м і влаштування на площі існуючої кухні житлову кімнату пл.11,90 кв.м та санвузол площею 4,80 кв.м, який влаштовано на площі існуючої кухні квартири. Загальна площа на сьогоднішній день становить - 58,30 кв.м, житлова площа - 35,50 кв.м.

У звязку з цим 14.09.2015 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою щодо погодження самочинного перепланування квартири №4а в будинку №3 на вул.П.Ковжуна в м.Львові.

Однак відповідного рішення не прийнято, а надано відповідь згідно якої на даний час в районної адміністрації відсутні підстави щодо розгляду даного звернення оскільки протоколом №35 від 23.10.2012 року було затверджено розпорядженням голови районної адміністрації від 08.11.2012 року №560 «Про приведення квартири №4а на вул.Ковжуна, 3 до попереднього стану».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.11.2005 року №1224 «Про внесення змін і доповнень до рішення виконавчого комітету від 06.05.2005 року №406 «Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові» (далі Положення) передбачено погодження самовільного будівництва.

Пунктом 16 Положення встановлено наслідки самочинного будівництва.

Районна адміністрація, виконавчий комітет Львівської міської ради відповідно до підвідомчості розгляду питань самочинного будівництва, обумовленого у п.11 цього Положення, може прийняти по кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень:

16.1. Про погодження самочинного будівництва за наявності позитивних висновків, документів і матеріалів, обумовлених у пунктах 12, 13, 14 цього Положення та Договору «Про погодження самочинного будівництва» (додатки 2,3), укладеного особою-порушником з міською радою або райадміністрацією до підготовки проекту рішення виконкому (розпорядження голови райадміністрації), внесення коштів до цільового фонду розвитку соціальної інфраструктури міської ради згідно з цим Договором, розмір яких визначається у відсотках до оціночної вартості споруди в діючих цінах, з врахуванням її фізичного зносу, в розмірі.

Згідно п.13 Положення за результатами огляду будівництва на місці і розгляду наявних документів міжвідомча комісія при районній адміністрації або управління архітектури і містобудування у 15-денний термін дає технічний висновок про відповідність або невідповідність архітектурно-будівельним, протипожежним і санітарним (для об'єктів промисловості і інших екологічно небезпечних - екологічним) нормативним вимогам самочинного будівництва, встановлює наявність істотного відхилення від проекту, рекомендації щодо технічної можливості продовження будівництва, або експлуатації споруди, або перебудови, або зносу. При виявленні порушень, в технічному висновку вказується їх зміст, конкретні пункти, параграфи, розділи державних будівельних норм і стандартів та ін. нормативно-технічних документів, за якими виявлено порушення, чи суперечать вони суспільним інтересам або порушують права інших осіб, в чому.

Відповідно до п.14 Положення висновок міжвідомчої комісії при районній адміністрацій є однією із рекомендацій обумовленою у п.16 цього Положення затверджується розпорядженням голови районної адміністрації.

п.п. 4.7 п.4.8 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради яке затверджене рішенням Львівської міської ради № 331 від 25.05.2007р. передбачено, що висновки міжвідомчої комісії затверджується розпорядженням голови районної адміністрації для розгляду заяв і звернень та для затвердження висновків міжвідомчої комісії встановлюється місячний термін з дня реєстрації заяви з відповідними документами в районній адміністрації.

Згідно вищевказаного можна зробити висновок, що однією з підстав для прийняття рішення про надання дозволу на експлуатацію самочинно здійсненого перепланування квартири №4а на вул.П.Ковжуна №3 у м.Львові є висновок міжвідомчої комісії Галицького району.

Відповідно до витягу із протоколу №35 засідання міжвідомчої комісії Галицького району від 15.09.2015 року вирішили:

Враховуючи порушення п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душевої) над житловими кімнатами і кухнями) та п.8.11 ДБН В.3.2.-2:2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» (забороняється при реконструкції і капітальному ремонті розміщати кухні і санвузли (ванні кімнати, туалети) над і під житловими кімнатами) підтвердили висновок міжвідомчої комісії протокол №35 від 23.10.2012 року. Зобов`язано гр.ОСОБА_4 співвласника квартири №4а на вул.Ковжуна, 3 привести квартиру №4а до попереднього стану, а саме: відновити пічку, демонтувати самовільно влаштований санвузол та душову кабіну в приміщенні кухні, відновити перегородку та дверний проріз між кімнатами (літ.4а-4 та літ.4а-3). (а.с.27)

Крім цього згідно акту обстеження технічного стану квартири, складеного 17.09.2012 року ЛКП «Цитадель-Центр», комісією встановлено, що у квартирі №4А, яка знаходиться в будинку №3 по вул.Ковжуна у м.Львові самовільно проведено перепланування, а саме: демонтовано пічку у приміщенні під літ. «4а-4», демонтовано перегородку між приміщеннями під літ. «4а-2» та «4а-3» та у приміщенні кухні під літ. «4а-4» влаштовано перегородку, чим відділено приміщення площею 4,8 кв.м, де влаштовано суміщений санвузол.

Згідно висновку Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз №4396 від 26.12.2014 року не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями, однак такі приміщення допускається розміщувати над кухнею квартир, розташованих у двох рівнях. При проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків і окремих квартир, якщо це дозволяють конструктивні та інженерні системи, допускається, зокрема, обєднувати приміщення електрифікованої кухні і житлової кімнати в єдину кухню-їдальню. Окрім того, забороняється при реконструкції і капітальному ремонті розміщувати кухні і санвузли (ванні кімнати, туалети) над і під житловими кімнатами.

Колегією суддів встановлено, що згідно даних поверхових планів під приміщенням санвузла під літ. «4а-3» площею 4,8 кв.м., що утворене внаслідок реконструкції, знаходиться приміщення житлової кімнати під літ. «3-5» площею 16,6 кв.2, відтак при проведенні реконструкції даної квартири були порушені державні будівельні норми, зокрема, влаштовано санвузол над приміщенням житлової кімнати, що не відповідає п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» та п.8.11 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», як це зазначено у вищевказаному висновку.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що в позові слід відмовити, оскільки підстав для прийняття рішення про надання дозволу на експлуатацію самочинно здійсненого перепланування квартири №4а на вул.П.Ковжуна №3 у м.Львові немає згідно висновку міжвідомчої комісії Галицького району.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2015 року у справі №461/10999/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_6