Справа № 202/9010/15-а
Суддя: Мороз В. П.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/9010/15-а
Провадження № 2а/202/193/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороза В.П.

при секретарі - Овечко А.С.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 03 грудня 2015 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, у якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради №84/6 від 27 грудня 2010 року;

- визнати протиправним договір оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 з усіма доповненнями та змінами до нього;

- зобовязати Дніпропетровську міську раду розірвати договір оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 з усіма доповненнями та змінами до нього.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 23 листопада 2015 року вона дізналась, що відповідач прийняв протиправне рішення №84/6 від 27 грудня 2010 року, яке порушує норми законів, а саме: Закону України «Про місцеве самоврядування», Земельного кодексу України, Конституції України, а третя особа вимоги пункту 3 рішення відповідача №84/6 від 27 грудня 2010 року взагалі не виконала, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У позовній заяві позивач зазначила про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 26 квітня 2011 року між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено Договір оренди землі загальною площею 0,0780 га., яка розташована по пр. Кірова в районі буд. № 42 (Кіровський район) м. Дніпропетровськ, категорія землі та цільове призначення землі землі житлової та громадської забудови, функціональне використання для проектування та будівництва будівлі центру дозвілля, кадастровий номер :06:056:0083.

Підставою для укладення даного договору є рішення Дніпропетровської міської ради № 84/6 від 27 грудня 2010 року «Про поновлення права користування земельною ділянкою по проспекту Кірова в районі буд. №42 (Кіровський район) гр. ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, для проектування та будівництва будівлі центру дозвілля» та № 216/8 від 02 лютого 2011 року «Про приведення рішень міської ради та деяких проектів рішень міської ради, які погоджено виконавчим комітетом міської ради, у галузі земельних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства».

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26 квітня 2011 року за реєстровим номером 233 (державна реєстрація від 04 травня 2011 року № 00078).

Відповідно до умов пункту 3 Рішення № 84/6 від 27 грудня 2010 року, Дніпропетровська міська рада зобовязала гр. ОСОБА_2 спільно з виконавчим комітетом районної у місті ради в місячний термін з моменту прийняття цього рішення вирішити питання прибирання прилеглої території.

Згідно умов п. 4.3 Рішення № 84/6 від 27 грудня 2010 року, ОСОБА_2 зобовязання укласти у тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення з міською радою в установленому порядку договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 278/58 від 26 листопада 2014 року між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) 23 грудня 2014 року було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі від 26 квітня 2011 року.

Даний додатковий договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23 грудня 2014 року за реєстровим номером 1265 (державна реєстрація від 23 грудня 2014 року, номер запису про інше речове право 8204648).

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, орендар земельної ділянки зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Так, у п. 15 Договору оренди від 26 квітня 2011 року визначено, що земельна ділянка передається в оренду для проектування та будівництва будівлі центру дозвілля.

З пояснень позивача судом встановлено, що станом на момент звернення її до суду на земельній ділянці, що розташована за адресою: пр. Кірова в районі буд. № 42 (Кіровський район) м. Дніпропетровськ, відсутній будь-який обєкт нерухомості, в тому числі будівля центру дозвілля.

З огляду на викладене, вбачається, що орендар починаючи з моменту укладання спірного Договору оренди та до моменту розгляду справи в судів, тобто більш ніж протягом чотирьох років, не вчинила жодних дій з приводу використання земельної ділянки у цілях, для яких вона отримана, чим порушила вимоги п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України а іншими законами України.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, спори, повязанні з орендою землі, вирішується у судовому порядку.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 12 лютого 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-166цс13, предметом якої був спір про розірвання договору оренди землі і зробив правовий висновок, який є обовязковим для застосування усіма судами України, про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон № 161-ХІV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 Закону № 161-ХІV.

У Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено, що:

територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються частиною жителів, які тимчасово або постійно проживають на відповідній території в межах села, селища, міста;

місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

З огляду на вищевказані визначення, які надає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, суд приходить до висновку, що оскільки Дніпропетровська міська рада є органом місцевого самоврядування, а його рішення є рішеннями від імя та в інтересах жителів міста Дніпропетровська, то в даному випадку право на звернення до суду з позовом про одностороннє припинення договору оренди, який укладений від імя територіальна громади, має в тому числі і позивач житель міста Дніпропетровська, як особа, інтереси якої представляє Дніпропетровська міська рада.

Отже, оскільки судом встановлено невиконання ОСОБА_2 умов п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV та невикористання за цільовим призначенням земельної ділянки загальною площею 0,0780 га., яка розташована по пр. Кірова в районі буд. № 42 (Кіровський район) м. Дніпропетровськ, кадастровий номер :06:056:0083, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання Дніпропетровської міської ради розірвати в односторонньому порядку на підставі рішення суду Договір оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 з усіма доповненнями та змінами до нього.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, а також на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення Дніпропетровської міської ради №84/6 від 27 грудня 2010 року та протиправності самого Договору оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Згідно п. 3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 та який втратив чинність на підставі Постанови КМ № 791 від 20 липня 2011 року, проте, був чинним на момент укладання договору оренди, державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

У п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Частина 2 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV визначає, що держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на те, що судом прийнято рішення про зобовязання Дніпропетровської міської ради розірвати в односторонньому порядку Договір оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 з усіма доповненнями та змінами до нього, суд вважає, що для повного і всебічного захисту прав позивача необхідно зобовязати державного реєстратора прав внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, а саме зобовязати внести запис про припинення Договору оренди землі від 26 квітня 2011 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_2 на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладену вище норму, а також те, що позивачем було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення судового рішення, суд вважає за необхідне віднести судовий збір за рахунок Державного бюджету України та не присуджувати стягнення з Дніпропетровської міської ради..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 128, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Дніпропетровську міську раду розірвати в односторонньому порядку на підставі рішення суду Договір оренди землі загальною площею 0,0780 га., яка розташована по пр. Кірова в районі буд. № 42 (Кіровський район) м. Дніпропетровськ, кадастровий номер :06:056:0083, що укладений 26 квітня 2011 року між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26 квітня 2011 року за реєстровим номером 233 (державна реєстрація від 04 травня 2011 року № 00078), з усіма доповненнями та змінами до нього, в тому числі Додатковою угодою до Договору оренди землі від 26 квітня 2011 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23 грудня 2014 року за реєстровим номером 1265 (державна реєстрація від 23 грудня 2014 року, номер запису про інше речове право 8204648).

Зобовязати державного реєстратора прав внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, а саме запис про припинення на підставі рішення суду Договору оренди землі загальною площею 0,0780 га., яка розташована по пр. Кірова в районі буд. № 42 (Кіровський район) м. Дніпропетровськ, кадастровий номер :06:056:0083, що був укладений 26 квітня 2011 року між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26 квітня 2011 року за реєстровим номером 233 (державна реєстрація від 04 травня 2011 року № 00078), з усіма доповненнями та змінами до нього, в тому числі Додатковою угодою до Договору оренди землі від 26 квітня 2011 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23 грудня 2014 року за реєстровим номером 1265 (державна реєстрація від 23 грудня 2014 року, номер запису про інше речове право 8204648).

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати присудити за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Мороз