Справа № 819/2625/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

21 січня 2016 року№ 876/11091/15

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Гуляк Василь Васильович, перевіривши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2015р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2015р. задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись із вказаною постановою, апелянт подав на неї апеляційну скаргу.

Однак, подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України, а саме до апеляційної скарги апелянт не долучив документів про сплату судового збору. Крім цього до апеляційної скарги апелянтом було додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з важким майновим станом. Однак, апелянтом не було надано належних доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору.

Тому ухвалою судді від 14.12.2015 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано 10-ти денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянт копію вказаної вище ухвали отримав 11.01.2016 року, однак у визначений строк недоліків апеляційної скарги не усунув.

Разом з тим, на виконання ухвали судді від 14.12.2015 року апелянт заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла до 01.09.2015 р.) уповноважена особа Фонду була звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правове положення передбачено ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 71, 88 КАС України покладається на заінтересовану сторону.

Однак, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано суду належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, що свідчили б про неможливість або утруднення в сплаті судового збору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що системний аналіз статей 8, 124, 126, 129 Конституції України у взаємозв'язку із приписами статей 71, 86, 88 КАС України дає підстави вважати, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судових витрат суд в кожному конкретному випадку з'ясовує наявність або відсутність підстав для такого звільнення, враховуючи майновий стан сторони, а остання, в свою чергу, несе обов'язок доказування обставин на які посилається як на підставу для звільнення від сплати судового збору. В будь якому випадку КАС України передбачено виключно право, а не обов'язок суду, щодо зменшення, звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

Водночас, слід врахувати, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 22.05.2015 року № 484-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про судовий збір" кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Таким чином, розглянувши вищевказане клопотання апелянта, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки покликання апелянта на позбавлення його пільг на оплату судового збору не є безумовною підставою для звільнення апелянта від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 року у справі 21-5496а15.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Тому, оскільки станом на момент постановлення даної ухвали, апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, відповідно до ч. 3 ст. 189 та п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

При цьому, особі, яка подавала апеляційну скаргу слід розяснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом. Також апелянт має право на заявлення клопотань про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 88, 98, 108, 187, 189, 254 КАС України

ухвалив:

У задоволенні заяви (клопотання) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 про звільнення відсплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року по справі № 819/2625/15 - відмовити.

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2015р. у адміністративній справі № 819/2625/15 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити усім особам, які беруть участь у справі, а особі яка подавала апеляційну скаргу також додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної з моменту постановлення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Гуляк В.В.