Справа № 823/5354/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року справа № 823/5354/15

м. Черкаси

12 год. 10 хв.

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Корсунь-Шевченківський РВ УМВС України в Черкаській області про визнання протиправними дій, виплату грошової допомоги та зобовязання вчинити дії,

встановив:

04 грудня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1, в якій просить:

1) визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області стосовно невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 10 років 2 місяці відповідно до чинного законодавства та зобовязати виплатити їй одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 10 років 2 місяці;

2) визнати недійсним запис вчинений у трудовій книжці №334831 відділом кадрового забезпечення ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області стосовно звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та зобовязати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області внести запис, що відповідає тексту наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №312 о/с від 06 листопада 2015 року, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади начальника штабу Корсунь-Шевченківського районного відділу Управління МВС України в Черкаській області, як особи, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку через скорочення штатів за п. 64 Г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з червня 2009 року працювала оперуповноваженим карного розшуку Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області. В жовтні 2014 року прийнята на службу начальником штабу. З 22 липня 2015 року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Наказом Управління УМВС України в Черкаській області від №312 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) без виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % місячного грошового утримання за кожний повний календарний рік служби.

Крім того, під час видачі трудової книжки ОСОБА_1 виявила, що в графі про її звільнення записано про те, що вона звільнена зі служби в органах внутрішніх справ, що не в повній мірі відображає причини, з яких сталось її звільнення та суперечить витягу з наказу УМВС України в Черкаській області №312 о/с від 06.11.2015, в якому записано про те, що вона звільнена з органів внутрішніх справ за п.64 «г» через скорочення штатів.

Позивач у судове засідання не прибула, проте надіслала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях та 09.02.2016 надала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

У зв'язку з надходженням до суду заяв усіх сторін спору про розгляд справи без їх участі, на підставі вимог частини 4 статті 122 КАС України суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

10 жовтня 2014 року наказом Управління УМВС України в Черкаській області №335 о/с капітана міліції ОСОБА_2 призначено начальником штабу Корсунь-Шевченківського РВ УМВС, з 10.10.2014, з посадовим окладом 1000 грн та надбавкою згідно з наказом МВС України №499-2007 року за виконання особливо важливих завдань 50%, звільнивши з посади оперуповноваженого СКР цього ж відділу.

Наказом Управління МВС України в Черкаській області від 06.11.2015 № 312 о/с позивачку звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п.64 «Г» (через скорочення штатів) на підставі Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» особам начальницького складу органів внутрішніх справ звільнених з органів внутрішніх справ у звязку із скороченням штатів за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50-відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Суд звертає увагу, що на момент звільнення ОСОБА_1 перебувала в соціальній відпустці по догляду за дитиною і не отримувала грошового забезпечення, що унеможливлює виплату їй одноразової грошової допомоги.

Крім того, відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі звільнення зі служби за віком, у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до пункту 1 статті 12 цього ж Закону з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року, особи набувають право на пенсію, якщо на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше, оскільки позивач на момент звільнення з міліції має лише 10 років вислуги, права на пенсію та на одноразову грошову допомогу вона не набула.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобовязання ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (10 років 2 місяці) відсутні.

Посилання позивача на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 № 638, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, є безпідставними оскільки п.1.1 Інструкції передбачено, що вона визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з'єднаннях, військових частинах, підрозділах і загонах, вищих навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України (далі - військові частини). Таким чином дія вказаного наказу на позивача, як на працівника органів внутрішніх справ, не поширюється.

Щодо позовної вимоги №2 про визнання недійсним запису вчиненого у трудовій книжці №334831 та зобовязання ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області внести запис, що відповідає тексту наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №312 о/с від 06 листопада 2015 року, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 4 статті 48 Кодексу законів про працю України (надалі - Кодекс), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Згідно з частиною 2 статті 47 Кодексу, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пунктів 2.3-2.4 Інструкції, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Таким чином, порядок ведення трудової книжки передбачає, що записи до неї вносяться на підставі відповідних наказів роботодавця.

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1, а саме в Розділі 3 «Відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу і звільнення (із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону)» зазначено «звільнена з органів внутрішніх справ» (запис №4 (а.с.13 зворотній бік), без посилання на відповідну статтю, пункт закону, як це зазначено в наказі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №312 о/с від 06 листопада 2015 року, що є порушенням Інструкції.

Згідно вимог частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо заповнення трудової книжки, а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині та зобовязує ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області внести в трудову книжку запис, що відповідає тексту наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №312 о/с від 06 листопада 2015 року.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати недійсним запис вчинений у трудовій книжці №334831 відділом кадрового забезпечення ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області стосовно звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Зобовязати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області внести запис до трудової книжки ОСОБА_1, що відповідає тексту наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №312 о/с від 06 листопада 2015 року, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади начальника штабу Корсунь-Шевченківського районного відділу Управління МВС України в Черкаській області, як особу, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку через скорочення штатів за п. 64 Г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко