Справа № П/811/3570/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року справа №П/811/3570/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов приватного підприємства «ВК і К» (далі Підприємство) до Світловодська обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2015 року, якими збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 12852 грн. та накладено штрафну санкцію 6426 грн.

У позовній заяві Підприємство зазначає, що від укладення договору поставки з ТОВ «Лібро Тек» (далі Товариство) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ним.

На його думку, він правомірно включив у декларацію з податку на додану вартість суму податкового кредиту.

У письмових поясненнях представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочин, котрий уклало Підприємство з Товариством, не спрямовувався на реальне настання наслідків, який обумовлювався ним.

Доказом того, як вважає він, є акт проведення перевірки вказаного контрагента.

01 лютого 2016 року суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.159).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 26 березня 2014 року Підприємство (покупець) та Товариство (продавець) уклали догорів поставки курей бройлерів (а.с.20-21).

Упродовж квітня 2014 року Підприємство придбало у Товариства товар на загальну суму 77110,34грн. (з урахуванням податку на додану вартість 12851,72 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Підприємство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові накладні від 22 та 15 квітня 2015 року (а.с.22, 25, 32-34).

Перевезення товару здійснювало Товариством власним транспортом відповідно до змісту товарно-транспортних накладних (а.с.24, 28, 161).

Підприємство сплатило кошти Товариству у безготівковій формі, що доводиться платіжними дорученнями (а.с.35-38).

Суму податку на додану вартість Підприємство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість у відповідному періоді.

З 25 по 27 листопада 2015 року відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку діяльності Підприємства по взаємовідносинах з Товариством за квітень 2015 року (а.с.10-16).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом ревізори склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочин, котрий уклало Підприємство з Товариством, є недійсним (нікчемним), так як не спрямовувався на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ним.

На їх думку, доказом того є акт проведення перевірки діяльності згаданого контрагента.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 17 грудня 2015 року, яким Підприємству збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 12852 грн. та накладено штрафну санкцію 6426 грн. (а.с.18).

12 серпня 2015 року ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпровіській області проведено документальну позапланову перевірку діяльності Товариства по взаємовідносинам з ТОВ «Бердянські ковбаси», ТОВ «Мясна фабрика «Фаворит Плюс»», ТОВ «Єрмак Голд» та ПП «ВК і К» за квітень 2015 року (а.с.90-104).

Акт перевірки містять висновки, що договори, укладені Товариством зі згаданим контрагентом, не спрямовувались на настання наслідків, які обумовлювались ними.

А тому, ревізори зробили висновок, що Підприємство не одержувало від Товариства жодного товару.

За результатом проведення перевірки діяльності Товариства керівник податкового органу не прийняв жодного рішення негативного характеру стосовно платника податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобовязана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції субєкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами проведення перевірки діяльності Товариства податкова інспекція не прийняла жодних рішень та не звернулася до суду з позовами про визнання недійсним договору, котрий уклав платник податків, в тому числі і з позивачем, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівник податкового органу не погодився з висновками ревізорів про недійсність правочину, які уклало Товариство.

Отже, податковим органом враховані податкові зобовязання Товариства з податку на додану вартість за договором, котрий укладений з Підприємством.

Проводячи перевірку діяльності позивача, податкові ревізори посилались на акт проведення перевірки згаданого контрагента як незаперечний доказ недійсності його правочину.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договору, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочину, який уклало Підприємство з Товариством.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентом зобовязань за договором.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Підприємства (податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення).

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Отже, Підприємство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договором, укладеним з Товариством, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання товару, що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року, яким приватному підприємству «ВК і К», збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 12852 грн. та накладено штрафну санкцію 6426 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь приватного підприємства «ВК і К» судові витрати в сумі 1218 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1