Справа № 810/4799/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

28 січня 2016 року № 810/4799/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М. розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства «Племзавод «Колос» про стягнення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Племзавод «Колос» звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого в даній адміністративній справі, таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтовується тим, що виконавчий лист видано з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки, ухвалою господарського суду Київської області від 31.12.2013 порушено справу про банкрутство ВАТ «Племзавод «Колос».

Так, на думку заявника, вимоги по сплаті штрафних санкцій, стягнення яких було предметом розгляду даної адміністративної справи, вважаються погашеними, оскільки не були заявлені як вимоги конкурсних кредиторів у порядку процедури банкрутства підприємства.

До судового засідання особи, які беруть участь у розгляді справи, не прибули.

Представник Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128, ч. 3 ст. 259 КАС України судом прийнято рішення про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи то оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 31.12.2013 порушено справу №911/4438/13 про банкрутство ВАТ «Племзавод «Колос» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Публікація оголошення здійснена у газеті «Голос України» №4 від 11.01.2014.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «Племзавод «Колос» у наступному складі: Переяслав-Хмельницький міськрайонний центр зайнятості, Переяслав-Хмельницька ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Господарським судом Київської області 12.08.2015 затверджено мирову угоду у справі № 911/4438/13 про банкрутство ВАТ «Племзавод «Колос» від 25.02.2015.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (далі Закон №2343-XII) (у редакції, чинній на час порушення та розгляду справи про банкрутство) справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно ч.ч. 9, 15 ст. 16 Закону №2343-XII з моменту порушення провадження у справі про банкрутство господарським судом оголошується про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, а предявлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 ст. 19 Закону №2343-XII передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно ст. 23 Закону №2343-XII конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 83 Закону №2343-XII господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 Закону №2343-XII у випадках, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про припинення провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

З викладеного слідує, що дія мораторію поширюється виключно на вимоги конкурсного кредитора і не впливає на обовязок виконувати поточні грошові зобовязання. При цьому, з підстав несвоєчасності предявлення вимог до боржника в порядку, визначеному ст. 23 Закону №2343-XII, погашаються вимоги не будь-якого кредитора, а лише конкурсного кредитора.

Поняття кредитора наведено у статті 1 Закону №2343-XII відповідно до якої кредитор юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Отже, критерієм поділу кредиторів на конкурсних та поточних є час виникнення вимоги щодо грошового зобовязання боржника відносно рішення господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство. Якщо вимоги до боржника виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та їх вимога не забезпечена заставою майна боржника, такий кредитор набуває статусу конкурсного, якщо після поточного.

Як слідує з матеріалів справи, виконавчий лист №810/4799/14-а, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2014.

У свою чергу, провадження у справі про банкрутство ВАТ «Племзавод «Колос» Господарським судом Київської області порушено 31.12.2013.

Отже, обовязок заявника по сплаті штрафних санкцій за рішенням Територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області виник після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ВАТ «Племзавод «Колос» у звязку із банкрутством, тому Територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Києві та Київській області у розумінні Закону №2343-XII є поточним кредитором, відтак, підстав вважати, що зобовязання ВАТ «Племзавод «Колос», визначене постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2014, є погашеним в силу закону, у даному конкретному випадку немає.

Суд не погоджується з доводами заявника про те, що Територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Києві та Київській області є конкурсним кредитором, оскільки постанову № 132-ЦД-1-Е, якою до ВАТ «Племзавод «Колос» застосовано штрафні санкції, прийнято 19.02.2014, і отримано підприємством 28.02.2014 (а.с. 14).

Суд зазначає, що вирішальним у визначені питання чи є кредитор конкурсним або поточним, є не дата відповідного рішення, яким застосовані штрафні санкції, а момент, коли у нього зявилось право вимоги за таким рішенням.

За правопорушення на ринку цінних паперів, які зазначені у ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», до юридичних осіб застосовуються фінансові санкції. Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування фінансових санкцій оформлюється постановою в порядку, визначеному Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 № 1470, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.11.2012 за № 1855/22167.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Отже, з метою стягнення сум штрафних санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повинна звернутись з відповідним позовом до суду.

Таким чином, обставиною з якою закон повязує виникнення у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку права вимоги за постановою про застосування штрафних санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів є несплата штрафу в добровільному порядку у визначений законом 15-денний термін з дня вручення відповідного рішення.

У той же час, як зазначено вище, рішення про застосування штрафних санкцій отримано ВАТ «Племзавод «Колос» 28.02.2014, тобто, після порушення ухвалою Господарського суду Київської області від 31.12.2013 справи №911/4438/13 про банкрутство цього підприємства та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Оскільки у позивача є законні підстави для стягнення штрафних санкцій на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2014, виконавчий лист у справі №810/4799/14-а не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 122, 160, 165, 259 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Племзавод «Колос» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом у справі № 810/4799/14, відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати особам) які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лапій С.М.