Справа № 805/24/16-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р. Справа № 805/24/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., суддів Бабаш Г.П., Кониченка О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 036683 від 15.12.2015, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансінпекції у Донецькій області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 036683 від 15.12.2015.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.12.2015 в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Донецькій області винесено постанову № 036683 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн. Позивач не погоджується з цією постановою оскільки 04.11.2015 дійсно водія ОСОБА_2 було зупинено працівниками Державтоінспекції для перевірки документів та після перевірки документи були повернуті водію. При цьому про вчинення будь-якого правопорушення водієві повідомлено не було, в подорожньому листі ніяких відміток не зроблено, ніяких актів не складено та водієві на підпис надано не було. Посилаючись на п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006, ст. 247 КУпАП та ст. 19 Конституції України позивач просив скасувати постанову Управління Укртрансінпекції у Донецькій області № 036683 від 15.12.2015.

Від представника позивача через відділ діловодства та документообігу суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обовязкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладена або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи передбачені законодавством України. Тому перелік документів не є вичерпним. Відповідно до п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно з додатком 3. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

04.11.2015 співробітниками відповідача на а/д «Стрий-Кіровоград-Знамянка» 716км+405м проводилась рейдова перевірка. Під час перевірки був виявлений транспортний засіб позивача. В ході перевірки водій транспортного засобу, який належить позивачу не надав державним інспекторам індивідуальну контрольну книжку водія, що є порушенням вищевказаного законодавства. За результатами перевірки складений акт, з яким під особистий підпис ознайомився водій транспортного засобу. Відповідач вважає, оскільки водій не надав для перевірки індивідуальну контрольну книгу водія, наявність якої є обовязковою, відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому відповідачем правомірно винесена постанова № 036683 від 15.12.2015. З вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу в порядку письмового провадження

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку як фізична особа-підприємець 16.10.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вид економічної діяльності 49.41 вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10).

Згідно з щотижневим графіком рейдових перевірок транспортних засобів автомобільних перевізників, водіїв в Кіровоградської області щодо вимог чинного автотранспортного законодавства України з 02-07.11.2015, затвердженого наказом № 84 від 30.10.2015 про затвердження графіку проведення рейдових перевірок, 03.11.2015, 04.11.2015, 05.11.2015, 06.11.2015 та 09.11.2015 були проведені рейдові перевірки, зокрема, т/з автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів на а/д «Стрий-Кіровоград-Знамянка» 716км+405.

На підставі направлення на перевірку Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області № 023280 від 03.11.2015, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направлено для проведення комплексної, рейдової перевірки т/з автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів на а/д «Стрий-Кіровоград-Знамянка» 04.11.2015.

04.11.2015 о 16 год. 25 хв. на а/д Н-12 «Стрий-Кіровоград-Знамянка» 716км+405 вантажні перевезення, працівниками управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області під час проведення перевірки транспортного засобу МАЗ, номерного знаку АН7287АК, серія і номер свідоцтва про реєстрацію АІС № 670981, яким керував на умовах трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, яка використовує найману працю, водій ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (п/в АНВ 043775, РЕВ 12МРВ м.Костянтинівка, 17.08.2007) який здійснював перевезення вантажу - металу, вантажвідправник - ТОВ «Керуюча компанія «Селена», вантажоодержувач ПАТ «Укрелектроапарат».

За результатами проведеної перевірки працівниками управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 017348 від 04.11.2015.

Відповідно до цього акту встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажів на договірних умовах без оформлення документів перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, а саме індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_2 згідно наказу НТЗУ № 340 від 07.06.2010. В поясненнях водія про причини порушень зазначено: «книжку водія не видано».

З актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 017348 від 04.11.2015 позивач ознайомився, про що свідчить підпис у акті.

01.12.2015 позивач викликався до Управління Укртрансінспекції у Донецькій області для розгляду справи про порушення 04.11.2015 законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується листом Управління Укртрансінспекції у Донецькій області №393/01/59-15 від 01.12.2015. Зазначений лист-виклик позивачем отримано 08.12.2015, про що свідчить поштове повідомлення.

15.12.2015 в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Донецькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 036683. Відповідно до якої, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1, яким 04.11.2015 о 16-25 год. на а/д Н-12 «Стрий-Кіровоград-Знамянка» 716км+405 допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідальність за таке порушення передбачена абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Зазначену постанову позивач отримав 22.12.2015, що підтверджується поштовим повідомленням.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III.

Так, згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних субєктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Відповідно до п. 15 Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 року №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі за текстом - Положення).

Згідно з пп. 6.1 Положення, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п. 6.2 Положення, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Приписами п. 6.3 Положення встановлено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Таким чином, зазначені норми вказують на обовязковість знаходження контрольної книжки у водія на т/з, які не обладнані тахографом.

Як вже зазначалось, актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 017348 від 04.11.2015 встановлено порушення позивачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів щодо ненадання водію транспортного засобу індивідуальної книжки водія.

Пунктом 7.1 Положення визначено, що перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті за переліком згідно з додатком 1. Установлено, що правонаступником майна, прав та обовязків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з п.1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2015 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2016 замінено відповідача у справі його правонаступником Державною службою України з безпеки на транспорті.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до п. 25 Порядку справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з п.п. 26-27 Порядку справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, за наявністю порушень субєктом господарювання законодавства про автомобільний транспорт, керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки працівниками Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області встановлені порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, які висвітлені в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 017348 від 04.11.2015, тому колегія суддів дійшла до висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №036683 від 15.12.2015 винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 185, 186 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови № 036683 від 15.12.2015 відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Крилова М.М.

Судді Бабаш Г.П.

ОСОБА_6