Справа № 802/3775/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3775/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 (далі - позивач) до Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 (далі - третя особа) про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, зареєстровано за ОСОБА_4.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2015 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції № 21473440 від 21.05.2015 про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, за ОСОБА_4.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Крім цього, представником відповідача під час судового засідання було заявлене клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з ліквідацією Державної реєстраційної служби України та її структурних підрозділів до встановлення правонаступника, однак колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання з огляду на таке.

В силу п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Про питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) обєднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як субєктів інформаційної діяльності

Пунктом 2 вказаної Постанови установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Разом з тим, варто зазначити, що перешкоди для розгляду справи відсутні, оскільки відповідач Реєстраційна служба Гайсинського районного управління юстиції належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення з підписом уповноваженої особи наявне в матеріалах справи) і відповідних клопотань з боку відповідача щодо заміни відповідача іншим правонаступником на адресу суду не надходили.

Водночас, колегія суддів зауважує, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 визнано явку представника відповідача в судове засідання обовязковою і останній був присутній в судовому засіданні 05.11.2015 та надавав відповідні пояснення під час розгляду справи по суті.

В зв'язку з наведеним та враховуючи що апеляційний суд перевіряє правомірність рішення прийнятого судом першої інстанції за обставин які існували на момент його прийняття, колегія суддів не вважає за необхідне зупиняти провадження в адміністративній справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_5 є членом Спілки (об`єднання) громадян - співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб", що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV №376.

Окрім цього, відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 381 (а.с. 32), членом вказаної Спілки є третя особа - ОСОБА_4

Зі змісту статуту Спілки (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб", наявного в матеріалах справи слідує, що Спілка за своїм правовим статусом є громадською організацією з місцевим статусом, що створена відповідно до законодавства України громадянами України і діє на основі добровільного самоуправління, законності, гласності, рівноправності членів Спілки з метою задоволення і захисту своїх законних спільних економічних інтересів, пов`язаних з розпорядженням спільним майном і передачею в оренду землі, отриманими в результаті реструктуризації КСП "Хлібороб".

Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 376, частка майнового паю позивача в КСП "Хлібороб" визначена в розмірі 13,37 відсотків.

Водночас, частка майнового паю третьої особи в КСП "Хлібороб" визначена в розмірі 11,64 відсотків, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 381.

Відповідно до протоколу № 1 від 29.04.2015 збори членів Спілки громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб" вирішили задовольнити заяву ОСОБА_4 про виділення майна в натурі та виділити йому в натурі майно, зокрема, нежитловий будинок - адміністративну будівлю, що знаходиться по вул. Леніна, 11 в с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області.

При цьому, 29.04.2015 Спілка громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", в особі голови Спілки ОСОБА_6 та співвласник майна реорганізованого КСП "Хлібороб" ОСОБА_4 підписали Акт приймання-передачі нерухомого та рухомого майна, згідно якого, Спілка передала, а Співвласник прийняв майно, зокрема, нежитловий будинок - адміністративну будівлю, що знаходиться по вул. Леніна, 11 в с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області.

Разом з цим, 29.04.2015 у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 381 зроблено відмітку, засвідчену підписом голови Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", про виділення ОСОБА_4 в натурі майна, зокрема, нежитлового будинок - адміністративної будівлі, що розташована за адресою: вул. Леніна, 11, с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область.

З метою державної реєстрації права власності на зазначену адміністративну будівлю, ОСОБА_4 звернувся із заявою до Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності).

Згідно картки прийому заяви № 21407707, ОСОБА_4 разом із заявою подано ряд документів, зокрема, акт приймання-передачі нерухомого та рухомого майна та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 381, в якому зроблено відмітку, засвідчену підписом голови Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", про виділення ОСОБА_4 в натурі майно, зокрема, нежитлового будинку - адміністративної будівлі, що розташована за адресою: вул. Леніна, 11, с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область.

Розглянувши заяву третьої особи та документи подані для проведення державної реєстрації прав, 21.05.2015 державний реєстратор Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції, керуючись ч. 2 ст. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, прийняв рішення № 21473440 про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, за ОСОБА_4.

Приймаючи оскаржуване рішення, та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було достатніх правових підстав для прийняття рішення № 21473440 про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, за ОСОБА_4, оскільки документи, поданні для такої реєстрації, не містили усіх необхідних реквізитів, а тому, вказане рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземними юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 15 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Разом з тим в силу ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-IV документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 № 62 (далі - Порядок) визначено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.04.2013 № 253, наказ Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 № 62 таким, що втратив чинність.

При цьому з моменту втрати чинності наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 № 62 порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств перестав регулюватись будь-якими іншим нормативно-правовими актами.

Водночас листом Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014 № 9299/05-15-14, надано роз`яснення щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств.

Зі змісті даного роз`яснення слідує, що в зв`язку з втратою чинності Наказом та відсутності іншого спеціального нормативно-правового акту, направленого на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, вважається, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадські обєднання» від 22.03.2012 № 4572-VI громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно ч. 1-2 ст. 7 вказаного Закону засновниками громадської організації можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, які досягли 18 років, а молодіжної та дитячої громадської організації - 14 років. Засновниками громадської спілки можуть бути юридичні особи приватного права, у тому числі громадські об'єднання зі статусом юридичної особи. Засновниками громадської спілки не можуть бути політичні партії, а також юридичні особи, щодо яких прийнято рішення щодо їх припинення або які перебувають у процесі припинення.

Пунктами 12-13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про громадські обєднання» встановлено, що виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, які здійснювали делеговані повноваження щодо реєстрації громадських організацій, до дня введення цього Закону в дію забезпечити передачу уповноваженому органу з питань реєстрації відомостей щодо громадських організацій, зареєстрованих (легалізованих) відповідними виконавчими органами на день набрання чинності цим Законом, та щодо реєстраційних дій, які вчинятимуться відповідними виконавчими органами з дня набрання цим Законом чинності до дня введення його в дію. У разі наявності розбіжностей між відомостями, переданими виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та відомостями, наданими громадськими організаціями та спілками відповідно до пункту 11 цього розділу, уповноважений орган з питань реєстрації бере до уваги відомості, надані виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Громадські організації, легалізовані на день введення цього Закону в дію шляхом повідомлення про заснування, протягом шести місяців з дня введення цього Закону в дію визначають особу (осіб), уповноважену представляти громадське об'єднання, з дотриманням вимог частини шостої статті 9 цього Закону та подають відомості щодо цієї особи (осіб), передбачені пунктом 3 частини другої статті 16 цього Закону, до уповноваженого органу з питань реєстрації.

Так, з матеріалів справи слідує, що згідно протоколу № 1 від 29.04.2015 (копія якого міститься в матеріалах справи а.с. 64), збори членів Спілки громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб" вирішили задовольнити заяву ОСОБА_4 про виділення майна в натурі та виділити йому в натурі майно, зокрема, нежитловий будинок - адміністративну будівлю, що знаходиться по вул. Леніна, 11 в с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області.

При цьому, позивач про збори членів Спілки громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб" належним чином повідомлений не був.

Водночас 29.04.2015 Спілка громадян - співвласників майна реорганізованого КСП "Хлібороб", в особі голови Спілки ОСОБА_6 та співвласник майна реорганізованого КСП "Хлібороб" ОСОБА_4 підписали Акт приймання-передачі нерухомого та рухомого майна, згідно якого, Спілка передала, а Співвласник прийняв майно, зокрема, нежитловий будинок - адміністративну будівлю, що знаходиться по вул. Леніна, 11 в с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області.

Разом з тим відмітка про виділення ОСОБА_4 в натурі майна, зроблена в Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ВІ - IV № 381, засвідчена підписом голови, однак, не скріплена печаткою Спілки (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого КСП "Хлібороб". Зазначений факт не заперечувався представниками сторін та третьої особи ні в суді першої інстанції, ні під час перегляду справи апеляційним судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спори щодо правомірності рішень Спілки (об`єднання) співвласників майнових паїв та її діяльності, не відносяться до юрисдикції адміністративних судів. А тому, в межах розгляду даної адміністративної справи, суд не вправі надавати оцінку діям та рішенням Спілки (об`єднання) співвласників майнових паїв реорганізованого КСП "Хлібороб", яка не є суб`єктом владних повноважень.

Однак, необхідно зауважити, що з повідомлення Гайсинського управління юстиції ГУ юстиції у Вінницькій області (наявного в матеріалах справи а.с. 11) слідує, що відповідно до реєстру громадських обєднань на території Кузьменецької сільської ради Гайсинського району інформація щодо державної реєстрації будь-яких обєднань громадян відсутня.

Отже, державним реєстратором всупереч нормам ст.15 Закону № 1952-IV та ст. 19 Конституції України належним чином не перевірено документи, що були подані третьою особою для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що у відповідача не було достатніх правових підстав для прийняття рішення № 21473440 про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, за ОСОБА_4, оскільки документи, поданні для такої реєстрації, не містили усіх необхідних реквізитів, а тому, вказане рішення підлягає скасуванню.

При цьому твердження представника апелянта, щодо порушення судом першої інстанції положень ч. 2 ст. 11 КАС України - в частині виходу за межі позовних вимог є необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ст. 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація включає в себе комплекс відповідних дій державного реєстратора, визначених Законом № 1952-IV.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даному випадку не вийшов за межі позовних вимог, а обрав належний спосіб захисту порушеного права, необхідний для забезпечення повного захисту прав позивача, та врегулювання спірних правовідносин, а саме: визнання протиправним та скасування рішення Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції № 21473440 від 21.05.2015 про державну реєстрацію права власності на адміністративну будівлю, що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Кузьминці, вул. Леніна, 11, за ОСОБА_4.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у спосіб та межах передбачених законодавством.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 лютого 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8