Справа № 805/2325/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду

27 січня 2016 р. Справа №805/2325/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С. та представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Внешсервіс" до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги зі сплати єдиного внеску № Ю-22-17 від 05.12. в сумі 104 559, 86 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Внешсервіс" звернулось до суду з позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування вимоги зі сплати єдиного податку в сумі 104559, 86 грн.

У судовому засіданні поставлено на обговорення питання про поважність причин пропуску строку звернення з позовом.

Сторони вирішення вказаного питання залишили на розсуд суду

Згідно частин 1, 2 та 5 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що спірну вимогу від 05.12.14 р. отримано позивачем 15.12.14 р.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 04.06.15 р., що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, у якому позовна заява на дійшла на адресу суду.

Таким чином, позивачем пропущено і місячний і шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Проте суд вважає за необхідне зазначити про наступні обставини.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з пунктом 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі Балацький проти України, неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов'язків цивільного буде остаточно вирішено.

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

У рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, з урахуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права, а також норм частини 2 статті 8, частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає, що навіть якби позивач пропустив строк звернення встановлений статтею 99 КАС України, це не може бути перешкодою для надання судового захисту порушеним правам особи, у даних спірних вимогах.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

Враховуючи викладене, суд визнає поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги зі сплати єдиного внеску № Ю-22-17 від 05.12.14 р. в сумі 104 559, 86 грн.

Керуючись статтями 99-102, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Внешсервіс" строку звернення до адміністративного суду з позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги зі сплати єдиного внеску № Ю-22-17 від 05.12. в сумі 104 559, 86 грн.

Ухвала постановлена і підписана в нарадчій кімнаті її вступна та резолютивна частина проголошена у судовому засіданні 27 січня 2016 року.

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2015 року

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя Бабіч С.І.