Справа № 465/8398/15-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.02.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі Редик С.А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача-1 ОСОБА_2

представника відповідача-2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №4 УПП у м. Львові, Управління Патрульної поліції у місті Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №6 батальйону № 4 УПП у м. Львові, ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.2015 року інспектором було складено постанову серії ПСЗ №124562 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивач 15.12.2015 року о 18:09 год. в м. Львові на вул. Грінченка, 4б, керуючи транспортним засобом «Рено Кенго» д.н.з.ВС 0464 СТ, здійснив зупинку ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9.2 ПДР України. Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначає, що інспектор не попередив його про порушення, весь час спостерігав за транспортним засобом позивача, не вислухав його, не врахував наявність помякшуючих обставин. Просить постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема, пояснив, що під час зупинки транспортного засобу відстані до пішохідного переходу не вимірював. В той час біля місця зупинки транспортного засобу знаходився патруль поліції, однак жодних зауважень чи попереджень в адресу позивача працівники поліції не висловлювали з метою припинення правопорушення, а пізніше винесли постанову про накладення адміністративного стягнення. Додатково пояснив, що в нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, він не працює, просив врахувати це як помякшуючі обставини та позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно не зясовував обставини, які згідно ст.33 КУпАП повинен був зясувати, не врахував помякшуючих обставин, проте вважає постанову правомірною, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач порушив вимоги п.15.9.2 ПДР України.

Представник відповідача-2 ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заперечення, які були подані через канцелярію, в яких зазначено, що з позовними вимогами не погоджується, вважає постанову правомірною, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти №6 батальйону № 4 УПП у м. Львові, ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №124562 від 15.12.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Нормами ч.1 ст.122 КпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9.г ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зазначено, що зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом інформації про перебіг правопорушення та про громадянина, який його скоїв.

Також згідно з ч. 2 статті 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як в судовому засіданні підтвердив сам відповідач, він не зясовував обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. У той же час, суд як помякшуючу обставину бере до уваги наявність на утриманні двох малолітніх дітей та відсутність в діях позивача жодних шкідливих наслідків як для суспільства, так і для інших осіб.

Враховуючи малозначність скоєного позивачем правопорушення, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 22 КпАП України звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 124562 від 15.12.2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині заходу стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю із застосуванням ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження в справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Франківський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Г.П.Мигаль