Справа № 22-а-4278/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судці Воробйової Н.С.,

судців: КулішенкаЮ.М., ОСОБА_1,

при секретарі: Віпшк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною

скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Фастові Київської області та за апеляційною

скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду

Київської області від 17 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2

ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України Київської області про перерахунок

пенсії по інвалідності, -

встановила:

В вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом,

мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він як

інвалід 2 групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має право на

державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а

також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%

мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем державна пенсія та пенсія за шкоду,

заподіяну здоров'ю, виплачується йому в значно нижчому розмірі. А тому позивач,

посилаючись на статтю 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,Рішення Конституційного

Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року, № 10-рп від 22 травня 2008 року просить суд

визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області

неправомірними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату основної та

додаткової пенсії за період з 1 вересня 2009 року на підставі вказаних вище вимог ст.ст. 50,

54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2010 року позов

задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської

області в відмові провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської області здійснити

перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком

та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як особі, віднесеній до І категорії , інваліду II

групи в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону

України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи", починаючи з 1 вересня 2009 року по 1 вересня 2010 року за виключенням сум

фактично проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного

суду Київської області від 17 листопада 2010 року, прийнявши нову постанову, якою зобовязати

управління Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської області зробити перерахунок, та

виплату йому державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну додаткову

пенсію А за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру

вставленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування» з дотриманням правових позицій ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з

урахуванням раніше проведених виплат з 1 вересня 2009 року та зобовязати відповідача

виплачувати ОСОБА_2 пенсію в подальшому відповідно до збільшення прожиткового

мінімуму.

В своїй апеляційній скарзі представник управління Пенсійного фонду України в м. Фастів

Київської області просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та

постановити нову постанову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі

апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне зясування всіх

обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм

матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг,

колегія судців вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 та апеляційна скарга

управління Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської області підлягають частковому

задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні

Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської області як потерпілий 1 категорії від наслідків

аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 6) та є інвалідом 2-ї

групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

В^довідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4,

встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю,

яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо

яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій

групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова

пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за

віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю

незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_2, оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував пенсію та додаткову

пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим

звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до

висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України

(ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів

над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від

З січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим

категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету",

суперечить вимогам ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених

законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на

ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що

настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок

Чорнобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого

права КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити

звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень

цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком,

розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би

визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано

неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік",

зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та

ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій

групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території

України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996

року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно

виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти

Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету'

Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи

рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування,

накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій

тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність

судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають

застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні

права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг

встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є

обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом

України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу

перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а

тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і

гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і

соціальний статус громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може

будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Проте, колегія судців не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних

вимог щодо періоду проведення перерахунку та виплат основної та додаткової пенсії, починаючи з

1 вересня 2009 року по 1 вересня 2010 року.

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-

рп/2008 від 22 травня 2008 року та момент звернення до суду - 7 вересень 2010 року (згідно дати

реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с. 3), позовні вимоги підлягають задоволенню з

7 вересня 2009 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Таким чином, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Фастів

Київської області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в

частині проведення періоду перерахувань та виплат.

Керуючись ст. ст. 197,198, 201,205,207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу управління

Пенсійного фонду України в м. Фастів Київської області задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2010 року

змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_2

ОСОБА_3 основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової

пенсії за шкоду заподіяну здоровю як особі, віднесеній до І категорії , інваліду II групи в розмірі

75 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

зазначивши даний період «з 7 вересня 2009 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді