Справа № 335/11157/15-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бойка О.Ю. за участю секретаря судового засідання Крижко Я.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі: представника позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначені йому пенсії віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012 - 2014 роки; просив зобов'язати відповідача призначити йому з 08 жовтня 2015 року пенсію за віком, передбачену ст.26 та відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позов обґрунтований тим, що позивач перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

З 05 травня 2014 року, після досягнення 60-річного віку, позивач набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 08 жовтня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідачем його було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше призначити йому пенсію відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст.40 Закону, а УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя проводить переведення з одного виду пенсії на інший, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії за іншим законом» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший».

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з зазначених підстав.

Представник відповідача позовні вимоги заперечила та пояснила, що позивач перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». Відповідно до ст.42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для призначення пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_3 перебував в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати та працює до цього часу.

Позивач 08.10.2015 року звертався до відповідача з заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії.

Відповідно розрахунку Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 21.10.2015 №235/Ш-9, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327. Розмір пенсії за віком при середній заробітній платі 1197,91 грн. склав 2580.38 грн., що менше пенсії за вислугу років, призначеної позивачу відповідно Закону №2262.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Так, згідно із ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Відповідно до атестату про зняття з обліку, позивачу припинено виплату пенсії, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» по причині переходу на пенсію за іншим законом.

В свою чергу, 08.10.2015 р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви від 08.10.2015 р. до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007 р. (1197,91 грн.).

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», позивач має право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Проте, на момент призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Розміри пенсії за вислугу років військовослужбовців залежать від сум грошового забезпечення, тобто, посадовий оклад, надбавка за звання, надбавка за вислугу років на момент звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом №1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно ч.1 ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач відповідав вимогам, встановленим ст.26 Закону №1058, та згоди на застосування середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік не давав.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Разом з тим ст.40 Закону №1058 визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, ч.2 вказаної статті визначає, що для визначення цієї величини приймається до уваги показник Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ч.2 ст.40 Закону №1058 передбачає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно абзацу 2 ч.3 ст.45 Закону №1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії в межах одного Закону. Вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом №1058.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали пенсійної справи, та проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону №1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року №К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року №К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_3 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Отже, суд приходить до висновку щодо необхідності здійснення перерахунку пенсії позивача та протиправності відмови Управління пенсійного фонду у здійсненні перерахунку.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Тобто, судом здійснюється захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виключає їх захист на майбутнє.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання забезпечити виплату пенсії задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 159-163 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо розрахунку ОСОБА_3 пенсії за віком в 2015 році з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Зобовязати Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком з 08 жовтня 2015 року відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2012-2014рр).

В задоволенні вимоги про зобов'язання забезпечити виплату пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Ю. Бойко