Справа № 825/145/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Чернігів Справа № 825/145/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача Бачурного П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, вилучення запису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до Відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4, в якому просить суд, враховуючи уточнення позовних вимог, визнати дії відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції щодо неповного та несвоєчасного скасування арешту з двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, по виконавчому провадженню ВП №27185823 неправомірними; вилучити з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про обтяження 12520870, згідно якого по виконавчому провадженню ВП №27185823 накладено арешт та заборону на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що арешт з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 відділом державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції знятий не був, і п. 2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не був виконаний, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду для відновлення своїх прав, оскільки вважає, що обмежувані права у вигляді накладення арешту не дозоляють вільно користуватися його власністю на свій розсуд.

Представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, щодо позовних вимог про визнання дій відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції щодо неповного та несвоєчасного скасування арешту з двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, по виконавчому провадженню ВП №27185823 неправомірними зазначив, що державний виконавець діяв лише на підставі, в межах повноважень та на виконання вимог законодавства України. Позовні вимоги в частині вилучення з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про обтяження 12520870, згідно якого по виконавчому провадженню ВП №27185823 накладено арешт та заборону на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 визнав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2011 постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження ВП № 27185823 з виконання виконавчого напису №1336 від 12.04.2011 та встановлено семиденний строк для його виконання. Постановою про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15).

24.06.2011 ПАТ «Укрсоцбанк» направив до відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції заяву за вих. № 760 про повернення виконавчого документу без виконання, в якому просив завершити вказане виконавче провадження та повернути виконавчий напис №1336 від 12.04.2011 без виконання на адресу Чернігівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі п. 1 ст. 47 та ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.16).

Про факт сплати заборгованості ОСОБА_4 свідчить довідка ПАТ «Укрсоцбанк» від 28.12.2015 (а.с.19).

25.06.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції на підставі ст. 50 та п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.17).

Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень на двокімнатну квартири АДРЕСА_1 є чинним обтяження № 12520870, внесене відділом державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції по виконавчому провадженню ВП № 27185823, яке розпочате 26.05.2011 (а.с.21-22).

ОСОБА_3 звернулась до відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції з вимогою скасувати даний арешт, однак довідкою відділ державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції від 30.12.2015 за вих. № 03-34/3527 повідомив позивача про те, що 25.06.2011 виконавчий документ був повернутий без подальшого виконання за письмовою заявою стягувача згідно ст. 50, п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» із вказівкою про припинення чинності арешту майна та скасування інших заходів примусового виконання рішення (а.с.20).

Для відновлення своїх порушених прав щодо користування та розпорядження своєю власністю на власний розсуд позивач звернувся до суд.

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до пунктом 4 частиною другою статті 17 Закону №606-XIV (в редакції чинній на час виникнення виконавчих дій) підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, як виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 19 Закону №606-XIV, передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону №606-XIV.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 1 частини першої статті 47 Закону №606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Частиною другою статті 50 Закону №606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.06.2011 припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.17). Копію постанови направлено стягувачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону №606-XIV за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.06.2011 ВП №27185823 була надіслана боржнику та відповідним державним органам для проведення реєстраційних дій простою кореспонденцією.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов'язок надіслання боржнику та відповідним державним органам для проведення реєстраційних дій постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві заказним листом з повідомленням.

З огляду на викладені норми законодавства, що визначають права та обов'язки державного виконавця під час примусового виконання судового рішення, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження протиправності дій відповідача під час вчинення дій щодо виконавчого провадження ВП№27185823, суд зазначає, що відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого напису №1336 виданого 12.04.2011.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання дій відділу державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції щодо неповного та несвоєчасного скасування арешту з двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, по виконавчому провадженню ВП №27185823 неправомірними.

Щодо позовних вимог позивача про вилучення з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про обтяження 12520870, згідно якого по виконавчому провадженню ВП №27185823 накладено арешт та заборону на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 01.07.2014 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно частини першої статті 10 Закону державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Повноваження державного реєстратора закріплені в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною третьої статті 10 даного Закону, зокрема, передбачено, що державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Тобто, інформацію про зняття заборони вчинення дій повинен внести орган державної реєстрації прав, яким є відділ державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції.

Отже, державний виконавць відділ державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції є державним реєстратором у розумінні норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та уповноважений вносити до Державного реєстру прав записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо вилучення з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про обтяження 12520870, згідно якого по виконавчому провадженню ВП №27185823 накладено арешт та заборону на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Вилучити з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень номер запису про обтяження 12520870, згідно якого по виконавчому провадженню ВП №27185823 накладено арешт та заборону на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук