Справа № 489/5001/15-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 489/5001/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва (далі УПФУ) про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за віком, зарахувавши у полуторному розмірі її трудовий стаж в умовах Крайньої Півночі, зокрема, період роботи з 22 вересня 1986 по 21 липня 1987 року у військовій частині № НОМЕР_1 м.Сєвєроморська, з 07 лютого 1989 року по 21 листопада 1989 року у військовій частині № 40608 м.Сєвєроморська Мурманської області, з 22 серпня 1991 року по 16 листопада 1992 року на 176 Станції переливання крові Північного флоту, та виплатити недоотриману пенсію починаючи з 01 липня 2015 року.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд зобов`язав УПФУ здійснити перерахунок позивачці пенсії за віком, зарахувавши у полуторному розмірі її трудовий стаж в умовах Крайньої Півночі з 22 вересня 1986 року по 21 липня 1987 року у військовій частині № 20226 м.Североморська Мурманської області, з 07 лютого 1989 року по 21 листопада 1989 року у військовій частині № 40608 м.Североморська Мурманської області, з 22 серпня 1991 року по 16 листопада 1992 року на 176 Станції переливання крові Північного флоту. Крім того, суд зобов`язав УПФУ здійснити виплату недоотриманої пенсії за віком, починаючи з 01 липня 2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з відповіді відповідача від 08 квітня 2015 року № 6714/02 на звернення позивачки вбачається, що УПФУ зарахувало за вказані вище періоди трудовий стаж в одинарному розмірі, оскільки у довідці військової частини № 20226 м.Сєвєроморська № 239 від 20 вересня 2005 про період роботи з 22 вересня 1986 по 21 липня 1987 року з зазначенням районного коефіцієнту, довідці про заробітну плату № 238 від 20 вересня 2005 року за період 1986-1987 роки та довідці № 1997 від 20 вересня 2005 року зазначено, що трудові договори були знищені в зв`язку з закінченням строку зберігання.

Вважаючи зарахування трудового стажу вищевказаних періодів в одинарному розмірі протиправним, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, а також з наявності у позивачки права на отримання пільг при обчислення трудового стажу за вказаний період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз.1, 2 п.5 Перехідних Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) період роботи з 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пунктом 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 встановлено, що стаж роботи, який дає право на пенсію за віком з 01 серпня 1945 по 01 березня 1960 року - зараховується в подвійному розмірі, а з 01 березня 1960 року один рік зараховується за один рік і шість місяців.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки (а.с.8-9) та листів Міністерства оборони Російської Федерації (а.с.11-21), вбачається підтвердження трудового стажу в умовах Крайньої Півночі, зокрема, періоду роботи з 22 вересня 1986 по 21 липня 1987 року у військовій частині № 20226 м.Сєвєроморська, з 07 лютого 1989 року по 21 листопада 1989 року у військовій частині № 40608 м.Сєвєроморська Мурманської області, з 22 серпня 1991 року по 16 листопада 1992 року на 176 Станції переливання крові Північного флоту.

Крім того, абз.3 п.5 Перехідних Положень Закону встановлено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку доведено факт її трудової діяльності в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що наведений період роботи позивачки не підтверджений фактом укладання строкових трудових договорів, а тому наведені періоди роботи зарахувати в полуторному розмірі до страхового стажу немає підстав, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наведені висновки спростовуються нормами чинного законодавства, зокрема, абз.3 п.5 Перехідних Положень Закону, яким встановлено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, тобто, обчислення стажу може відбуватись. як на підставі трудової книжки, так і письмового трудового договору чи довідки.

Наведені висновки також узгоджуються з думкою Вищого адміністративного суду України, зокрема, в ухвалі від 05 грудня 2012 року за №К/9991/53104/11 зазначено, що підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі і прирівняних до них районів можуть бути не тільки письмові трудові договори, а будь-які інші документи, що стверджують поширення на особу пільг, передбачених указами Президії Верховної Ради СРСР.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Окрім іншого, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року апелянту відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення, а тому судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта у розмірі 80, 40 грн..

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір в розмірі 80 (вісімдесят), 40 грн..

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук