Справа № 817/2413/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 817/2413/15

27 січня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Давидюк М.С.,

відповідача: представник Савчук В.О.,

відповідача2: представник не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Військової частини польова пошта НОМЕР_1
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними дій Острозького районного військового комісаріату щодо призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язання командира Військової частини пп НОМЕР_1 прийняти рішення щодо дострокового звільнення позивача з військової служби.

В обґрунтування позову зазначає, що на момент призову на військову службу в порядку мобілізації 25.04.2015 на його утриманні перебувало та перебуває на даний час троє неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Про наявність обставин, які дають підстави для звільнення від призову на військову службу під час мобілізації повідомляв Острозький РВК. Однак, позивача незаконно мобілізовано та направлено для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 . Дружина позивача зверталась із заявами до ІНФОРМАЦІЯ_2 про вжиття необхідних заходів щодо звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби, оскільки останній має на утриманні трьох дітей віком до 18 років. Острозьким РВК 29.04.2015 на адресу командира НОМЕР_1 , де позивач проходить службу, направлено лист з додатками для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби. Крім того, ОСОБА_1 як військовослужбовцем до командира військової частини НОМЕР_1 подавались рапорти про звільнення у зв`язку з наявними на утриманні трьох дітей, які залишились поза увагою командування військової частини НОМЕР_1 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали з наведених у ньому підстав, просили задовольнити повністю.

Відповідач-1 Острозький районний військовий комісаріат позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.38-40). Представник відповідача-1 в судовому засіданні пояснив, що на виконання указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VІІІ, 25.04.2015 на військову службу під час мобілізації в команду НОМЕР_1 буд призваний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що ОСОБА_1 у встановленому порядку до ІНФОРМАЦІЯ_2 не було подано будь яких відомостей та документів на їх підтвердження щодо виникнення обставин визначених в ч.10 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Разом з тим, перед призовом до лав Збройних Сил України, будучи призначеним у команду НОМЕР_1 , позивач не надав Острозькому РВК будь-яких відомостей про свій сімейний стан та не заявляв будь-яких скарг щодо призову, не надавав документів на підтвердження будь-якої з підстав, за якими військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується рапортами заступника військового комісара, начальника мобілізаційного відділення та старшого офіцера відділення обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу. Зазначив, що про право на відстрочку військовослужбовцю ОСОБА_1 було відомо, він мав змогу та час для надання підтверджуючих документів. Про причини незаявлення на встановлення права на відстрочку та ненадання підтверджуючих документів військовослужбовцем ОСОБА_1 . Острозькому РВК не відомо.

Представник відповідача-1 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не відомі факти звернення ОСОБА_1 до командування, в безпосереднє розпорядження якого він перейшов, із скаргами на дії Острозького районного військового комісаріату, з якого останньою направлено на проходження військової служби. З огляду на вищевказане, у ІНФОРМАЦІЯ_2 не було підстав для надання відстрочки військовослужбовцю ОСОБА_1 за ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та не було відомо про сімейний стан позивача, обов`язок повідомлення про який лежить на останньому.

Вказав, що 28.04.2015 ОСОБА_2 звернулась в Острозький РВК із заявою про звільнення її чоловіка ОСОБА_1 по сімейним обставинах. Того ж дня, комісією Хорівської сільської ради було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, після чого 29.04.2015 комісією Острозького РВК складено акт обстеження сімейно-побутових умов. При дослідженні сімейно-побутових умов військовослужбовця ОСОБА_1 було встановлено, що у позивача наявні двоє його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 військовослужбовець ОСОБА_1 не усиновлював та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . На підставі даних фактів комісія прийшла до висновку про відсутність у ОСОБА_1 підстави для звільнення, передбаченої абз.4 п.п.ґ п.1 ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Отримані матеріали із заявою про звільнення ОСОБА_7 були направлені за належністю у в/ч НОМЕР_1 . А відтак Острозький РВК вчинив всі належні дії для забезпеч розгляду заяви ОСОБА_8 .

На підставі викладеного представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Відповідач-2 Військова частина польова пошта НОМЕР_1 заперечень на адміністративний позов не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неприбуття представника суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обов`язковою участь представника відповідача-2 в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача-2 на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача-1, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив наступне.

Указом Президента України № 15/2015 від 14.01.2015"Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 15.01.2015 за № 113-VIII, постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У зв`язку з чим, 25.04.2015 через Острозький районного військового комісаріату Рівненської області ОСОБА_1 призвано на військову службу. На даний час ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 (а.с.22).

28.04.2015 дружина ОСОБА_9 звернулась із заявою до Острозького РВК, в якій просила звільнити ОСОБА_1 з військової служби по сімейним обставинах.

28.04.2015 комісією Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області було складно акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_9 . В результаті перевірки встановлено, що сім`я ОСОБА_9 складається із п`ятьох осіб: чоловік ОСОБА_1 , син ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 . Разом із ними зареєстрована та проживає бабуся ОСОБА_10 пенсіонерка (а.с.21).

02.04.2015 Хорівською сільською радою Острозького району Рівненської області видано довідку про те, що склад сім`ї ОСОБА_9 , такий: бабуся ОСОБА_10 пенсіонерка, чоловік ОСОБА_1 працює, син ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 . Діти перебувають на утриманні батьків (а.с.58).

29.04.2015 посадовими особами Острозького районного військового комісаріату складено акт обстеження сімейно-побутових умов сім`ї військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16), висновками якого встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Хорів Острозького району Рівненської області, проживає разом зі своєю сім`єю, виховуючи двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, займається вихованням малолітнього сина дружини від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за тією ж адресою (а.с.12-14).

Комісією встановлено, що на вихованні військовослужбовця рядового ОСОБА_1 , який призваний 25.04.2015 на військову службу в ЗСУ, згідно з Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 "Про часткову мобілізацію" в с. Нова Любомирка в команду НОМЕР_1 , перебуває двоє малолітніх дітей - ОСОБА_11 з ОСОБА_12 та малолітній син дружини від першого шлюбу ОСОБА_13 .

Враховуючи ці сімейні обставини, комісія дійшла висновку, що відсутні підстави для дострокового звільнення рядового ОСОБА_1 відповідно до пп.4 п.ґ ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" №2232 від 25.03.1992, в запас через такі сімейні обставини - наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Після затвердження військовим комісаром, вказаний акт та усі отримані матеріалами були направлені на розгляд до в/ч НОМЕР_1 (а.с.17).

18.08.2015 комісією Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області було складно акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_9 . В результаті перевірки встановлено, що сім`я ОСОБА_9 складається із п`ятьох осіб: чоловік ОСОБА_1 (мобілізований до ЗСУ), син ОСОБА_5 , 2008 року народження, дочка ОСОБА_3 , 2009 року народження, син ОСОБА_4 , 2012 року народження. Разом із ними зареєстрована та проживає бабуся ОСОБА_10 пенсіонерка. ОСОБА_1 є рідним батьком двох менших дітей, а саме доньки ОСОБА_11 та сина ОСОБА_12 . Батьком старшого - ОСОБА_5 є ОСОБА_14 , який вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, нічим сім`ї не допомагає (а.с.23).

Відповідно до довідки Острозького районного суду Рівненської області, ОСОБА_9 з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_14 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 не зверталась (а.с.26).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Острозької райдержадміністрації №2969/01-25 від 28.08.2015 матеріальним забезпеченням сім`ї займається ОСОБА_1 . Він являється єдиним утримувачем багатодітної сім`ї. На його утриманні перебувають троє малолітніх дітей, бабуся, 1931 року народження та непрацююча дружина. Узв`язку з чим, орган опіки та піклування Острозької райдержадміністрації вважає, що через мобілізацію ОСОБА_1 до Збройних Сил України, малолітні діти позбавлені свого єдиного утримувача (а.с.48).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16.09.2015 у цивільній справі №567/937/15-ц встановлено факт перебування на вихованні та утриманні ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16.09.2015 у цивільній справі №567/937/15-ц набрало законної сили 03.10.2015 (а.с.47).

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232) та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення).

Частина 4 статті 2 Закону №2232 передбачає види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Як було встановлено в ході розгляду справи позивач призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно з ч.11 ст.2 Закону №2232 виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким законом є Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543).

Відповідно до статті 23 Закону №3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання).

Як зазначалось по тексту судової постанови, факт перебування на утриманні позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлений судовим рішення, яке набрало законної сили в жовтні 2015 року. Відтак, на момент здійснення мобілізації 25.04.2015 обставини, що відносили б позивача до осіб визначених в статті 23 Закону №3543 не існували. А тому, позовна вимоги щодо визнання протиправними дій Острозького районного військового комісаріату щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з рапортами про звільнення з військової служби у зв`язку із наявністю на утриманні трьох дітей віком до 18 років, однак у встановленому порядку його звернення розглянуті не були (18-21). З даного приводу відповідач військова частина польова пошта № НОМЕР_2 ні заперечень, ні пояснень не надав.

За таких обставин, з урахуваннями ст.11 КАС України, бездіяльність Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 08.05.2015 про звільнення з військової служби слід визнати протиправною.

Згідно з абзацом п`ятим пункту "ґ" частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII, під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через такі сімейні обставини або інші поважні причини - наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Аналіз положень Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII та "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII в їх системному зв`язку дає підстави зробити висновок, що законодавець як у Законі 3543 так і у Законі 2232 передбачив однорідну підставу для звільнення від призову під час мобілізації та звільнення з військової служби - наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Закон 3543, що прийнятий в часі пізніше, уточнив таку підставу та визначив, що такі діти мають перебувати на утриманні військовослужбовця.

Причому ні Закон 3543, ні Закон 2232 не містять обмежень для застосування такої підстави та не повзують її виникнення з наявністю кровного споріднення між військовослужбовцем та дітьми, чи обов`язковості усиновлення дитини (дітей).

Згідно статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Факт утримання ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18 років підтверджується матеріалами справи. Довідкою служби у справах дітей Острозької районної державної адміністрації Рівненської області №209/01.11 від 19.08.2015 (а.с.25) підтверджено, що біологічний батько малолітньої дитини ( ОСОБА_5 ), не приймає ніякої участі в його матеріальному забезпеченні та вихованні, ні цікавиться його життям, аліменти не сплачує, його перебування не відоме. Єдиним утримувачем та годувальником сім`ї є позивач у справі, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що таку підставу для звільнення з військової служби, як наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років за абзацом п`ятим пункту "ґ" частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII слід застосувати й у випадках, коли військовослужбовець здійснює утримання трьох або більше дітей віком до 18 років, біологічним батьком яких не є. Таке тлумачення Закону спрямоване на захист прав дитини та в повній мірі відповідатиме положенням Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписаною Українською РСР 21 лютого 1990 року, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР 27 лютого 1991 року N 789-XII.

У зв`язку з цим Військову частину польова пошта НОМЕР_1 слід зобов`язати у встановленому порядку вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу п`ятого пункту "ґ" частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити частково.

Сплачена сума судового збору позивачу не присуджується, оскільки позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 08.05.2015 про звільнення з військової служби.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 у встановленому порядку вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі абзацу п`ятого пункту "ґ" частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.