Справа № 2-а-958/10
Суддя: Гордійко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-958/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова складі:

головуючого - судді Гордійка Ю.Г.

при секретарі Ващиліній Т.В.

участю: позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про зобов'язання перерахувати і виплатити щомісячну соціальну допомогу, надати детальний розрахунок пенсії, виплачувати пенсію за найвигіднішим варіантом та стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2010 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним

позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському

районі м. Чернігова про зобов'язання перерахувати і виплатити щомісячну соціальну допомогу, надати детальний розрахунок пенсії, виплачувати пенсію за найвигіднішим варіантом та стягнення моральної шкоди(а.с.2-4). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона 23.11.2009 р. звернулась до відповідача з письмовою заявою. В своїй відповіді від 04.12.2009 р. відповідач не надав відповіді стосовно порушених нею питань, а лише надав розрахунок її пенсії в теперішній час. На підставі ст.ст. 27,64 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування», ст.ст. 19, 25 Закону України «Про звернення громадян» просила зобов'язати відповідача надати детальний розрахунок її пенсії, обрахований відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування»; зобов'язати відповідача виплачувати їй пенсію за найвигіднішим для неї варіантом; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

24.02.2010 р. позивачка подала заяву про збільшення позовних

юг(а.с.32-37), в якій на підставі ч. 2 ст. З, ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України додатково просить відновити пропущений строк

звернення до суду; зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за період з 01.01.2007 р. до теперішнього часу; судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка позов(а.с.2-4;32-37) та пояснила, що після отримання пенсії вона не працювала.

Представник відповідача позов не визнала відповідно до письмо заперечень(а.с.23,45-46) та пояснила, що позивачка є дитиною війни; просила застосувати річний строк звернення до суду.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України з 2006 р. та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має статус дитини війни згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

23.11.2009 р. позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою з проханням надати їй детальний розрахунок її пенсії та виплачувати їй пенсію за найвигіднішим для неї варіантом(а.с.5-6) , на яку отримала відповідь(а.с.11-12).

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 отримує пенсію з 1994 p., пенсія була призначена в Росії, а саме управлінням соціального захисту м. Североморська Мурманської області. Після призначення пенсії вона не працювала.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, які зазначені в запереченні(а.с.23), що вимога позивачки зробити перерахунок пенсії за двоскладовою формулою, яка передбачена ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не має законодавчого обґрунтування, так як не має другої складової умови за даною статтею, а саме наявності стажу після набрання чинності даного Закону, крім того, позивачка звернулась за перерахунком пенсії, а ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується для призначення пенсії. Позивачці за її заявою було проведено перерахунок вже раніше призначеної пенсії, а ст. 43 вищевказаного Закону не містить посилань на ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вимоги позивачки про зобов'язання надати детальний розрахунок пенсії та виплачувати пенсію за найвигіднішим варіантом не ґрунтуються на законі.

Щодо вимог позивачки про зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за період з 01.01.2007 р. до теперішнього часу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у ості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є ми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи малозабезпеченості.

Дію ст. 6 вказаного закону було зупинено на 2007 р. відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону, відповідно якої у 2007 р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої учасників війни.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є

неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний

бюджет України на 2007 рік» , як п. 12 ст. 71, яким зупинено на

рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей», з урахуванням ст. 111 цього закону.

Згідно п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

їв України» від 28.12.2008 р. текст ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II «Внесення І до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 р.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових еонів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають кість з дня ухвалення Конституційним Судом України цих рішень - тобто з 09.07.2007 р. та з 22.05.2008 р.

І Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за 2007 рік - з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., за 2008 рік - з 22.05.2008 по 31.12.2008 р..

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір пенсії та отримуваної щомісячної соціальної державної допомоги позивачу було відомо, оскільки отримувала пенсію щомісячно, однак до суду за захистом прав вона звернулась лише 08.01.2010 p., пропустивши річний сок, передбачений ст. 99 КАС України. Позивачка в своєму адміністративному позові заявляє клопотання про поновлення

пущеного строку звернення до суду, але не надає жодного доказу на підтвердження причин поважності пропуску зазначеного строку.

Таким чином, суд вважає, що відсутні поважні причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Представник відповідача(а.с.23) наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову і в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Беручи до уваги, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, а позивач поважних причин пропуску строку суду не зазначив та не довів їх наявність, суд вважає за необхідне в частині вимог позивача стосовно щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» по 07.01.2009 р. включно відмовити і в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги пріоритетність законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей» з 08.01.2009 р. по 10.06.2010 р. - день винесення рішення суду.

На підставі викладеного адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково: необхідно зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги з 08.01.2009 р. по 10.06.2010 р. у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплаченої соціальної допомоги; в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Позивачка не довела факт заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до ст. 94 КАС України необхідно стягнути з відповідача користь позивачки в зв'язку з частковим задоволенням позову половину здійснених нею судових витрат - в розмірі 1,70 грн., (3,40:2).

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. З, ст.ст. 94, 99-100, 122, 158-163, 167 України, Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування» від 09.07.2003 p., Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про зобов'язання перерахувати і виплатити щомісячну соціальну допомогу, надати детальний розрахунок пенсії, виплачувати пенсію за найвигіднішим варіантом та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 заводському районі м. Чернігова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги з 08.01.2009 року по 10.06.2010 року у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплаченої соціальної допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова на користь ОСОБА_1 судові витрати розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова Ю.Г.Гордійко