Справа № 826/17889/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 січня 2016 року № 826/17889/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Бріонія» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом звернулась Козелецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Бріонія» (далі - відповідач, ТОВ «Бріонія») про стягнення заборгованості в розмірі 30 072,91 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач має заборгованість з податку на додану вартість, яка утворилась внаслідок несплати узгоджених грошових зобов'язань відповідно до податкового повідомлення рішення від 23.09.2014 № та з податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення від 06.10.2014 №.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

З урахуванням положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На час виникнення спірних правовідносин, ТОВ «Бріонія» перебувало на податковому обліку в Козелецькій ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Згідно наказу Козелецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 26.08.2014 № 377, на підставі службового посвідчення серія НОМЕР_3 виданого Козелецькою ОДПІ від 20.09.2013 ОСОБА_1, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту Козелецької ОДПІ відповідно ст.20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.81.1 ст.81 п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «Бріонія» з питань документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Трітрейд» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, за результатами якої складено акт від 08.09.2014 № 693/2/38584568.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 08.09.2014 № 693/2/38584568 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 № , згідно якого визначено суму податку на додану вартість на загальну суму 31467,50 грн. (у т.ч. за основним платежем - 25174,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6293,50 грн.).

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 23.09.2014 № , відповідач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 у справі №825/3796/14 у задоволенні позову ТОВ «Бріонія» до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 № на суму 31467,50 грн. відмовлено.

Зазначене судове рішення від 17.12.2014 ТОВ «Бріонія» в апеляційному порядку не оскаржувалось, а отже за приписами ч. 1 ст. 254 КАС України набрало законної сили.

Також, 06.10.2014 позивачем складено акт №785/17/38584568 про порушення ТОВ «Бріонія» порядку подання інформації про фізичних осіб-платників податків.

На підставі зазначеного акту позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 № , яким визначено податкові зобов'язання по сплаті штрафу з податку на доходи фізичних осіб на суму 510 грн.

Таким чином, загальна суму податкового боргу за відповідачем становить 30 072,91 грн., з яких по податку на додану вартість 29 562,91 грн. (у т.ч. за основним платежем - 25174,00 грн. з яких сплачено 1904,59 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6293,50 грн.), та по податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 у справі №825/3796/14 у задоволенні позову ТОВ «Бріонія» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 № на суму 31467,50 грн. відмовлено.

Відповідачем не надано доказів оскарження ним вказаного судового рішення в апеляційному порядку.

Відтак, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 набрала законної сили, а податкове зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 23.09.2014 № є узгодженим.

Також, матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 06.10.2014 № , яким визначено податкове зобов'язання зі сплати штрафу з податку на доходи фізичних осіб на суму 510 грн., в судовому чи адміністративному порядку, а відтак є узгодженим.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Враховуючи те, що судове рішення у справі про оскарження податкового повідомлення-рішення набрало законної сили, податкові зобов'язання, що нараховані за вказаним рішенням стали узгодженими.

Станом на час розгляду даної справи належних доказів щодо сплати відповідачем податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 23.09.2014 № та від 06.10.2014 № до матеріалів справи не надано.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається)

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу від 05.11.2014 №48-21 та надіслано засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно п.п. 20.1.19. п. 20.1. ст. 19 Податкового кодексу України передбачає право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого -платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач станом на момент розгляду даної справи суму заборгованості повністю не погасив у добровільному порядку.

Оскільки відповідачем частково сплачено суму податку на додану вартість у розмірі 1904,59 грн., загальна сума податкового боргу за відповідачем становить 30 072,91 грн., з яких по податку на додану вартість 29 562,91 грн. та по податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бріонія»

- податковий борг по податку на додану вартість на суму 29 562,91 грн. до Державного бюджету Козелецького району: Отримувач: УК у Козелецькому районі / Козелецький район / 14010100; Код отримувача: 38020568, МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області: paxунок 0163, призначення платежу: *;140; 38584568; погашення суми податкового боргу по податку на додану вартість;

- податковий борг по податку на додану на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн. до місцевого бюджету Козелецького району: Отримувач: УК у Козелецькому районі / с. Савин / 11010100; Код отримувача: 38020568, МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області; paxунок 0202, призначення платежу: *;140: 38584568; погашення суми податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко