Справа № 451/1283/13-а,2-а/451/17/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Справа № 876/11688/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 29.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості по пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.09.2009 року звернулася до суду з позовом, в якому просить поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати дії УПФУ в Радехівському районі Львівської області щодо перерахунку розміру пенсії у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. ст. 50, 54 п.4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також розміру додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 п.4 ст.67 по 3 групі інвалідності з 06.04.1999 року, та з 04.06.2009 року 2 групі інвалідності, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними, стягнути з відповідача недоплачену пенсію за період з 06.04.1999 року, як інваліду 3 групи, а з 04.06.2009 року як інваліду 2 групи з урахуванням виплачених сум, зобов'язати УПФУ Радехівського району Львівської області не порушувати ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при подальшому нарахуванні пенсії.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.10.2015 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду. Визнано протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи з 06.04.1999 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.05.2009 року, як інваліду 3-ї групи, а з 01.06.2009 року як інваліду 2-ї групи, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, внаслідок чого їй 06.04.1999 року була встановлена ІІІ група інвалідності, а з 04.06.2009 року ІІ група інвалідності, що стверджується довідками медико-соціальних (експертних) комісій, а також посвідченням серії НОМЕР_1.

В липні 2009 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України у Радехівському районі Львівської області з заявою про проведення перерахунку пенсії згідно ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту встановлення їй групи інвалідності: ІІІ група 06.04.1999 року по 31.05.2009 року, ІІ група з 01.06.2009 року.

Листом від 29.07.2009 року за №21/С-21 Управлінням Пенсійного Фонду в Радехівському районі Львівської області позивачу в здійсненні перерахунку пенсії було відмовлено посилаючись на те, що нарахування пенсії здійснюється правомірно, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втратив годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 28 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було змінено редакції ст.ст. 50, 54 вищевказаного Закону та обмежено право на отримання спірної пенсії, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії за період 1999-2008 років, судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. А крім того, необхідно враховувати, що з плином часу певні обставини доказати чи спростувати стає все важче через те, що певні докази втрачаються. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Суд апеляційної інстанції також вважає, з врахуванням позиції Вищого адміністративного суду України від 24.07.2013 року, який направляючи на новий розгляд до суду першої інстанції вказав про дослідження строку звернення до суду та можливості визнання судом причин пропуску поважними, а також про не надання належної правової оцінки посиланням позивача на статтю 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та статтю 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки законодавством не встановлено інших строків звернення до суду за захистом порушених прав, тому до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 99 КАС України, якими передбачено річний строк звернення до адміністративного суду у встановлений час, а тому слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за період з 06.04.1999 року по 25.09.2008 року.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що на спірні правовідносини відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюється строк позовної давності, оскільки відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено виплату пенсії за минулий час без обмеження у часі лише в разі її попереднього нарахування, як встановлено судом суми належної позивачу пенсії нараховані не були, а тому на спірні правовідносини положення ст. 46 зазначеного Закону також не поширюються. Оскільки ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено інші, ніж ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правила виплати пенсії за минулий час, тому в цій частині Закон України «Про пенсійне забезпечення» застосуванню не підлягає.

Також не підлягає застосуванню положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», адже згідно з його преамбулою цей Закон є основоположним у ядерному законодавстві України. Він встановлює пріоритет безпеки людини та навколишнього природного середовища, права і обов'язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов'язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання, встановлює також правові основи міжнародних зобов'язань України щодо використання ядерної енергії, а позовні вимоги заявлені щодо стягнення соціальних виплат. Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області - задовольнити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 29.10.2015 року у справі №451/1283/13-а провадження №2-а/451/17/15 - скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості по пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи з 25.09.2008 по 31.05.2009 року, як інваліду ІІІ групи, а з 01.06.2009 року як інваліду ІІ групи, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Н.М. Судової-Хомюк

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови виготовлено 09.02.2016 року