Справа № 826/11800/15
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.
Собківа Я.М.,
При секретаріПриходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явив позов до Луцької об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області, в якому просить: визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 13.01.2015 року № , яка складена з посиланням на положення ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та відповідно до якої позивач зобов'язаний сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 64 253,23 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 14.01.2015 року № , яке складено з посиланням на положення п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та відповідно до якого на позивача накладено штрафні санкції у розмірі 5 054,82 грн. за наслідками донарахування єдиного внеску у розмірі 64 253,23 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Луцькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області на підставі направлення від 24 грудня 2014 року № 000252, наказу від 24 грудня 2014 року № 186, згідно з підпунктом 78.1.7 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків та зборів СПД ОСОБА_5 за період з 01 жовтня 2011 року по 09 грудня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 09 грудня 2014 року.

Як вбачається з Акту перевірки, контролюючим органом при проведенні перевірки встановлено, що позивачем неправомірно застосовано спрощену систему оподаткування по наданню послуг (перекладу) юридичним особам, у зв'язку з чим позивач на підставі підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України з 01 квітня 2014 року мав застосовувати загальну систему оподаткування.

Контролюючим органом встановлено, що в період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року позивачем отримано дохід в сумі 235795,05 грн. та за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2013 року - 333727,00 грн., що призвело до порушення пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме до заниження валового доходу за 2012 рік на суму 235795,05 грн. та 2013 рік на суму 333727,00 грн.

Такі висновки контролюючого органу базуються на інформації з даних книги обліку доходів ОСОБА_5 за 2012 рік, якою визначено суму доходу у розмірі 286549,76 грн. та виписок з банку, з яких вбачається надання послуг перекладу юридичним фірмам та нерезидентам за 2012 рік на загальну суму 270714,28 грн. та в 2013 році на загальну суму 153527,24 грн.

В контексті наведеного зазначено, що при перевірці виявлено відхилення, в результаті чого донараховано загальну суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок (керуючись вимогами ст. 7 ч. 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом, а саме: максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний соціальний внесок).

Таким чином, як зазначається в Акті перевірки, виявлено відхилення та донараховано єдиний соціальний внесок 34,7% на загальну суму 64 253,23 грн., в т.ч. за 2012 рік - 36843,33 грн. та за 2013 рік 27 409,90 грн.

Згідно з розділом ІІІ Акту перевірки («Висновки») перевіркою встановлено порушення:

- пункту 4 статті 4, пункту 3 статті 7, пункту 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження єдиного внеску за 2012-2013 року на суму 64253,23 грн., а саме: за 2012 рік - 36843,33 грн. та за 2013 рік -27409,90 грн.;

- підпункту 2, пункту 291.4 статті 291, підпункту 4 пункту 293.4 статті 293 Кодексу, внаслідок чого нараховано ПДФО за період з 01 січня 2012 року по 31 березня 2012 року на суму 7613,20 грн.;

- пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 статті 177, підпункту 2 пункту 291.4 статті 291, підпункту 298.2.3 (5) пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи з фізичних осіб на 92592,85 грн., а саме за 2012 рік - 38153,25 грн. та за 2013 рік - 54439,60 грн.;

- пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання декларації платника єдиного податку за 2013 рік при переході із загальної системи оподаткування на спрощену та неподання декларації про майновий стан за 2013 рік.

На підставі вказаних вище висновків Акту перевірки прийнято оскаржувані рішення.

Не погоджуючись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що обґрунтованість та законність прийняття рішень відповідачем суду доведена, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, висновки ДПІ відносно нарахування єдиного соціального внеску ґрунтуються на заниженні бази нарахування, що у свою чергу ґрунтується на висновках ДПІ відносно заниження позивачем валового доходу за 2012 рік на суму 235795,05 грн. та 2013 рік на суму 333727,00 грн.

У той же час, судом встановлено, що питання правомірності формування позивачем показників валового доходу за вказаний період було предметом розгляду в Окружному адміністративному суді м. Києва у справі № 826/7465/15 за позовом ОСОБА_5 до Луцької об'єднаної ДПІ про ГУ ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 09 лютого 2015 року № , відповідно до якого було донараховано позивачу податок на доходи з фізичних осіб.

Так, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.07.2015 року у справі № 826/7465/15, яка залишена без змін відповідно до ухвали КААС від 22.09.2015 року та, відповідно, набрала законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовлено повністю. Копії вказаних судових рішень роздруковані з Єдиного державний реєстр судових рішень та залучені до матеріалів даної справи на підставі ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 року № 3262-IV.

Зокрема, судом у справі № 826/7465/15 встановлено, що у перевіряємий період ОСОБА_5 надавав послуги з перекладу текстів та документів суб'єктам господарської діяльності - платникам податків на загальних підставах, у зв'язку з чим позивачем укладались договори з ТОВ «Укрінтеравтосервіс», ТОВ «Енердітел», ТОВ «Вінербкргер», ТОВ «УкрФрост» від 12 липня 2012 року № 07/12/3222_1, від 04 липня 2012 року № 07/12/3222, ТОВ «Укрмедсерт» від 24 вересня 2012 року № 09/12/3331, ТОВ «Ольвита» від 14 листопада 2011 року № 11/11/3182.

Відтак, суд у справі № 826/7465/15 прийшов до висновку що, надаючи у 2012 - 2013 роках послуги перекладу контрагентам, які не є платниками єдиного податку, позивач порушив вимоги пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим з 01 квітня 2014 року повинен був перейти на загальну систему оподаткування, однак, цього не зробив.

Отже, як встановлено судом, контролюючим органом правомірно збільшено податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15% від чистого оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, а податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2015 року № про його донарахування винесено відповідачем обґрунтовано та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом у справі № 826/7465/15 обставини щодо обґрунтованості та правомірності висновків Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області відносно заниження позивачем валового доходу у 2012 та 2013 роках, на яких ґрунтуються спірні у даній справі рішення щодо нарахування ЄСВ, у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість та неправомірність нарахування позивачу ЄСВ за результатами перевірки.

У зв'язку із чим, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про неправомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ та рішення ДПІ про донарахування штрафних санкцій з ЄСВ на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до якого орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.