Справа № 807/2311/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м.Київ К/800/26223/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року

у справі №807/2311/14

за позовом ОСОБА_5

до 1) Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області,

2) Головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно

Реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції

Закарпатської області Шпілька Ігора Андрійовича,

3) Комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро

технічної інвентаризації»,

4) Провідного інженера з якості КУП «Свалявське РБТІ» ОСОБА_7

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_4

про визнання протиправними та скасування рішення, свідоцтва і технічного

паспорта та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області Шпілька Ігора Андрійовича, комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», провідного інженера з якості КУП «Свалявське РБТІ» ОСОБА_7, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення, свідоцтва і технічного паспорта та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Шпільки Ігоря Андрійовича про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на нерухоме майно реєстраційний №0 - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2012064, видане 04 квітня 2013 року ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати державного реєстратора Шпільку Ігоря Андрійовича внести відповідний запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_4 на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати виготовлений 02 квітня 2013 року КУП «Свалявське РБТІ» технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області Шпілька Ігоря Андрійовича від 04 квітня 2013 року про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на нерухоме майно реєстраційний номер 0.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №807/2311/14 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 2012064, виданого 04 квітня 2013 року ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та визнання протиправним та скасування виготовленого 02 квітня 2013 року комунальним унітарним підприємством «Свалявське РБТІ» технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 скасовано, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.

В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №807/2311/14 залишено без змін.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 від 04 квітня 2013 року реєстраційний номер 0 прийнято державним реєстратором всупереч вимог, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, а саме без документа про прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію та без оригіналу правовстановлюючого документа.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції не скасував свідоцтво про право власності на нерухоме майно та не зобов'язував державного реєстратора здійснити відповідні реєстраційні дії, оскільки вважав, що визнання рішення державного реєстратора недійсним, буде достатнім для поновлення прав позивача.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_5 подала до Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просила залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при зверненні із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 04 квітня 2013 року ОСОБА_4 подано копію договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом будинку серії ААН №429283, який посвідчений державним нотаріусом 11 червня 1992 року та зареєстрований в реєстрі за №545.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року витребувано з Закарпатського обласного державного нотаріального архіву м.Ужгород, вул.Гойди, 8 оригінал договору купівлі-продажу вищезгаданого незавершеного будівництва з якого вбачається, що такий договір мав місце 11 грудня 1998 року, посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №5543.

Відповідно до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, є декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, яка відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництва об'єкта проектної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області від 03 квітня 2014 року повідомлено, що інформація щодо реєстрації дозвільних документів ОСОБА_9 або ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 за даними реєстру відсутня.

Відділом містобудування та архітектури Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області повідомлено, що в архіві відсутні будівельний паспорт на будівництво (добудову, реконструкцію) даного житлового будинку та рішення про введення (прийняття) в експлуатацію будинку за період з 1990 року по квітень 2014 року.

Виконавчий комітет Свалявської міської ради листом від 08 грудня 2014 року №2263/02-9 повідомив, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,095га, у приватну власність гр.ОСОБА_4 не передавалась, інформація про право власності на зазначену земельну ділянку в облікових документах міської ради відсутня.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», положенням якої кореспондує пункт 12 Порядку №703, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», одним з етапів державної реєстрації прав та їх обтяжень є прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 від 04 квітня 2013 року, реєстраційний номер 0, прийнято державним реєстратором всупереч вимог, встановлених статтей 9, 15, 24 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком №703, тобто без документа про прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію та без оригіналу правовстановлюючого документа.

Згідно пункту 41 Постанови Кабінет Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 жовтня 2011 року №1141 з наступними змінами, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вірно визначив, що вимога позивача про зобов'язання державного реєстратора внести відповідний запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_4 на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є передчасною, оскільки скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Також колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає вірним висновок апеляційної інстанції стосовно закриття судом апеляційної інстанції провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання протиправним та скасування виготовленого 02 квітня 2013 року комунальним унітарним підприємством «Свалявське РБТІ» технічного паспорта, оскільки зазначена частина позовних вимог не стосується захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, тому не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства, а повинна розглядатись за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Львівський апеляційний адміністративний суд вірно вказав, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на нерухоме майно виникає спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси позивач повинен в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24 травня 2001 року технічну інвентаризацію новозбудованих (реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти.

Згідно з пунктом 1.5 вказаної Інструкції матеріали технічної інвентаризації є майном бюро технічної інвентаризації та слугують підставою для надання інформації згідно з чинним законодавством.

Судова колегія звертає увагу, що 01 січня 2013 року набула чинності нова процедура державної реєстрації прав власності на нерухоме майно і землю, відповідно до якої повноваження реєструвати ці права передали від бюро технічної інвентаризації (БТІ) та управлінь Держземагентства до Державної реєстраційної служби України (Укрдержреєстр) та її територіальних підрозділів.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації прав на нерухоме майно та їх обтяжень при їх державній реєстрації від 09.12.2011 №4152-VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 01.01.2013 року.

Таким чином, станом на теперішній час повноваження реєструвати права власності належить Свалявському районному управлінню юстиції у Закарпатській області.

Отже, суд апеляційної інстанції також дійшов вірного висновку, що Бюро технічної інвентаризації не є суб'єктом владних повноважень в розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому з врахуванням положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів на правовідносини, щодо оскарження його дії (бездіяльності) не поширюється.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судом апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній постанові апеляційного суду, вони ґрунтуються на вимогах норм процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі № 807/2311/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: