Справа № 826/27980/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 826/27980/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач-1), Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі - відповідач-2), державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни, (далі - відповідач-3), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про:

- скасування рішення державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко А.Л. від 07.12.2015 р. 16:30:36 № 26828643 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрація права власності на квартиру загальною площею 144 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за ПАТ «Фідобанк»; - зобов'язання управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати запис про реєстрацію права власності за ПАТ «Фідобанк» на квартиру загальною площею 144 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з адміністративним позовом позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Судова колегія встановила, у своєму клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_2 просить суд заборонити приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і проводити реєстрацію переходу права власності на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1.

Клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову мотивовано тим, що на думку заявниці, державним реєстратором було незаконно здійснено державну реєстрацію за ПАТ «Фідобанк» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1: порушено порядок державної реєстрації та право власності зареєстровано за юридичною особою - ПАТ «Фідобанк» за відсутності правових підстав, а також тим, що ПАТ «Фідобанк» може незаконно відчужити зазначену квартиру третім особам і висилити позивача разом з малолітньою дитиною.

Відмовляючи в задоволенні зазначеного клопотання суд першої інстанції виходив з того, що, в даному випадку, відсутні об'єктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, а також з того, що позивач не визначила коло осіб, яким на її думку належить заборонити вчиняти певні дії.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносин регулюються нормами Кодексу адміністративного судочинства ( далі - КАС України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, з наведеної законодавчої норми вбачається, що підставою для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову є наявність однієї з двох умов: 1) очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; 2) очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано належних і допустимих, у розумінні ст.70 КАС України, доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди її правам, свободам та інтересам, унеможливлення захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 без вжиття відповідних заходів або ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а отже, й не доведено наявність будь-яких правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення її позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

Доводи апелянта про те, що ПАТ «Фідобанк» було незаконно звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.04.2007 р. № 014/0398/74/02025, а також про те, що державним реєстратором було порушено порядок державної реєстрації за ПАТ «Фідобанк» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, колегія суддів вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки такі обставини не вказують на наявність безпосередніх правових підстав, визначених ст. 117 КАС України, для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, про які просить позивач.

Більш того, апеляційний суд зазначає, що ці ж самі доводи покладені позивачем в основу її позовної заяви і здійснення судом їхньої перевірки та відповідних висновків з цього приводу фактично буде вирішенням справи по суті, що не належить до компетенції апеляційного суду при перегляді ухвали суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову.

Посилання апелянта на те, що ПАТ «Фідобанк» може незаконно відчужити квартиру за адресою: АДРЕСА_1 третім особам та висилити її з малолітньою дитиною на вулицю є голослівними і не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, як того вимагає ст. 70 КАС України, а отже, до уваги колегією суддів не приймаються.

Крім того, як було встановлено апеляційним судом, на теперішній час, згідно з відомостями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року у справі № 755/22798/15-ц накладено арешт, що саме по собі унеможливлює її відчуження.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав, визначених ст. 117 КАС України, для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та приходить до висновку, що судом першої інстанції були повно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 159, 160, 195, 196, 199, 200, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 10.02.2016 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.