Справа № 2-а-41/11/1515
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2012 р.Справа № 2-а-41/11/1515

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Рідник І.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, -

встановиЛА:

24.09.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику війни, що передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2007-2010 роки в розмірі 9125 гривень.

В подальшому позов уточнив та просив суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, в розмірі 9125.00 грн.

Позивач в судове засідання першої інстанції не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав суду письмову заяву про те, що свої позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутність.

Представник відповідача - Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання першої інстанції не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутність. В письмових запереченнях позов не визнав.

Суд першої інстанції своєю постановою від 11 травня 2011 рок адміністративний позов ОСОБА_5 до Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги задовольнив частково.

Визнав дії Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області щодо невиплати у 2010 році ОСОБА_5 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі п'яті мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції від 25.12.1998 року, неправомірними.

Зобов'язав Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адмініст рації Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_5 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2010 рік в розмірі п'яті мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції від 25.12.1998 року, з урахування виплаченої суми.

В решті позовних вимог відмовив.

Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року №3551-XII встановлені пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

Законом України №367-ХІУ від 25.12.1998 року ст.12 Закону №3551-ХІІ доповнена ч.5, згідно якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яті мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічну разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 року №790 «Про затверджен ня типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м. Київі та Севастополі державної адмініст рації»призначення та виплата соціальної допомоги, компенсації та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача. Таким чином, Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області є належним відповідачем у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення серії АА №528486 виданого 15.04.1997 року.

Отже, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції від 25.12.1998 року, позивач має право на щорічне отримання разової грошової допомоги у розмірі п'яті мінімальних пенсій за віком.

Проте, Законом №489-У від 19.12.2006 року в ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»були внесені зміни, якими було встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, відповідно до яких позивачу у 2007-2010 роках проводилося нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, в редакції Закону від 07.07.2010 року № 2453-УІ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»виз начено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5-го травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Враховуючи те, що позивач кожний рік отримував разову грошову допомогу до 5 травня, знав її розмір, заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом суду не подав та поважності причин свого не звернення до суду у 2007-2009 роках за захистом свого порушеного права щодо оскарження дій районного УПСП по нарахуванню та виплати йому соцдопомоги не навів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачу в задоволенні позову у частині вимог відносно зобов'язання нарахування та виплати недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2007-2009 роки слід відмовити.

Що стосується уточнення позовних вимог позивача стосовно 2010 року, колегія суддів враховуючи нижче сказане погоджується з судом першої інстанції, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

У 2007 та 2008 роках відповідно до рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян та 22.05.2008 року №10-рп/2008 у справі щодо пред мета та зміст) про Державний бюджет України окремі зміни, внесені законами про Державний бюджет на відповідні ,юки, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 року №15-рп/2000 закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнанні рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22.05.2008 року по теперішній час діє положення ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції Закону №367-ХІУ від 25.12.1998 року.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році, також в 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названі норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно їх дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат, згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Єдиним законодавчим актом на сьогоднішній день, який визначає мінімальний розмір пенсії за віком є тільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058.

Відповідно до ст.28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966- ХІУ, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Враховуючи те, що мінімальний розмір пенсії за віком ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»використовується лише як розрахункова величина для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, можливе застосувати для визначення вказаного розміру ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачу відповідачем повинно бути нарахована та виплачена за 2010 рік разова грошова допомога до 5 травня як учаснику бойових дій в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми.

З урахуванням вимог ч.2 ст.11 КАС України суд при розгляді даної справи виходить за межи позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та

інтересів позивача, та визнає дії відповідача, що стосуються даних правовідносин, неправомірними.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3