Справа № 826/13904/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

04 лютого 2016 року № 826/13904/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів Літвінової А.В., Кротюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3
доМіністерства оборони України,
ІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просили:

- визнати протиправними дії Чернігівського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 одноразової грошової компенсації в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в сумі 192 780,00 грн;

- зобов`язати відповідачів Чернігівський обласний військовий комісаріат, Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 одноразову грошову компенсацію в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в сумі 192 780,00 грн.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених в письмових запереченнях, та вказав, що обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі посилаються на «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.2008 № 499, однак даний порядок регулює виплату одноразової грошової допомоги, а не виплату одноразової грошової компенсації в розмірі суми державного соціального страхування військовослужбовця.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмових запереченнях на позов зазначив, що посилання позивачів на аналогію закону при вирішенні спірного питання є безпідставним, оскільки аналогія закону застосовується у разі відсутності закону, що регулює спірні правовідносини. У даному випадку спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», однак не визначено конкретного органу, який проводить виплату одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця. Разом з тим, висловив свою позицію, що посилання позивачів на аналогію закону при визначенні розміру одноразової компенсації є безпідставне, так як згідно п. 4 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова компенсація визначена у розмірі суми державного страхування військовослужбовців з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів, проте позивачі, незважаючи на встановлений розмір одноразової компенсації, просять застосувати аналогію закону та виплатити одноразову компенсацію у розмірі десятирічного грошового забезпечення. Вказав на можливість розгляду справи без його участі.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 з 01.08.1992 по 26.12.2013 був військовослужбовцем Збройних Сил України, проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у м. Чернігові на посаді начальника автомобільної служби технічної частини; мав військове звання "майор".

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер внаслідок падіння з висоти, про що 25.12.2013 зроблено актовий запис №21400 Відділом реєстрації смертей у м. Києві (свідоцтво про смерть від 25.12.2013 серія НОМЕР_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2013 №279 по особовому складу ОСОБА_4 виключений із списків офіцерського складу та усіх видів забезпечень у зв`язку зі смертю.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.01.2014 №41 ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу у зв`язку зі смертю відповідно до п. 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Станом на час проходження служби та смерті ОСОБА_4 державне страхування військовослужбовців не здійснювалося, ОСОБА_4 застрахований не був.

В силу ст. 29-31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачу ОСОБА_1 на неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2014 році Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Чернігівській області призначена пенсія в разі втрати годувальника в порядку, на умовах і в розмірах встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Разом з тим, суд зазначає, що як убачається з витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.05.2015 № 15, затвердженого Міністром оборони України 30.05.2015, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), смерть якого згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 20.04.2015 № 1423 настала внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної з проходженням військової служби.

Позивачі вважають дану відмову неправомірною, що і зумовило звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах, а також членів їхніх сімей. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби. Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Згідно ст. 41 цього ж Закону, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти, а за ч. 2 цієї же статті, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 16 Закону, в тому числі ч.1 ст.16 цього ж Закону, Кабінетом Міністрів України 28.05.2008 прийнята Постанова № 499, згідно якою затверджений «Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (далі - Порядок).

Згідно абзацу 4 п.1 Порядку, у разі загибелі (смерті) під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного чи резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога: сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, а в разі її відсутності його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення зазначеного військовослужбовця за останньою посадою, яку він займав на день загибелі (смерті), виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі загибелі (смерті), що сталася включно до 31 грудня 2007 р., виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10 квітня 1996 р. N 925 та від 23 лютого 2002 р. N 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 р. N 829.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та п.1 Порядку одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Оскільки за відсутності державного страхування визначити розмір одноразової допомоги в даному випадку неможливо, позивачі вважають за можливе за аналогією закону використати положення Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499.

Згідно ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на строкову військову службу; день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), а за ч.4 ст. 8 КАС України, забороняється відмова у розгляді адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, нечіткості, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи, що подібні відносини, в частині реалізації механізму оформлення, призначення, виплати і одержання грошової допомоги за померлого в період проходження військової служби військовослужбовця, чітко врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008, згідно якою затверджений «Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» суд повинен застосовувати до спірних по предмету спору відносин, аналогію закону, а саме Постанову Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України щодо застосування судом аналогії закону, суд застосовує аналогію закону також щодо визначення складових грошового забезпечення (види грошового забезпечення) для обчислення одноразової грошової допомоги і розміру цієї допомоги, а саме застосування абзацу 4 п.1 Порядку.

Виходячи з того, що згідно абзацу 4 п.1 Порядку, у разі загибелі (смерті) під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога у розмірі десятирічного грошового забезпечення зазначеного військовослужбовця за останньою посадою, яку він займав на день загибелі (смерті), виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі загибелі (смерті), що сталася включно до 31.12. 2007, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10.04.1996 р. №925 та від 23.02.2002 р. № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000р. № 829.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «майор», суд зазначає, що повинні враховуватися наступні види грошового забезпечення, які відображені в його розрахунковій книжці (серія НОМЕР_3 ), для обчислення належної позивачам одноразової грошової компенсації:

- посадовий оклад в розмірі 1065 грн.;

- оклад за військове звання «майор» в розмірі 125 грн.;

- відсоткова надбавка за вислугу військової служби в календарному обчисленні в розмірі 35% (від посадового окладу в розмірі 1065 грн. + окладу за військове звання в розмірі 125 грн.) х 35% 416,50 грн.

Щомісячна сума складає : посадовий оклад в розмірі 1065 грн. + оклад за військове звання «майор» в розмірі 125 грн. + відсоткова надбавка за вислугу військової служби в календарному обчисленні в розмірі 35% 416,50 грн.

Щорічна сума складає : 1606,50 грн. щомісячна сума х 12 місяців = 19278,00 грн.

Десятирічне грошове забезпечення складає 19278,00 грн. щорічна сума х 10 років = 192780, 00 грн.

Отже, розмір належної позивачам одноразової грошової компенсації за померлого в період проходження військової служби ОСОБА_4 офіцера Збройних Сил України складає 192780, 00 грн.

Щодо органу, який зобов`язаний оформити відповідні документи та їх направити до Міністерства оборони України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, а Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Уповноваженим органом з питань підготовки документів та винесення висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб у системі органів Міністерства оборони України є військові комісаріати обласних рівнів, а головним розпорядником відповідних коштів на ці потреби у Міністерстві оборони є Міністр оборони України.

Така позиція чітко співпадає з п. 4 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене Наказом Міністра оборони України № 407 від 19.08.2008, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2008.

Крім того, Відповідно до абзацу 7 п.10 Положення про військові комісаріати, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1235, військові комісаріати обласного рівня забезпечують оформлення та подання документів органам Пенсійного фонду для призначення (перерахування) пенсій особам, звільненим з військової служби, і членам їх сімей відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також у передбачених законодавством випадках виплату грошової допомоги звільненим з військової служби військовослужбовцям і сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців.

Частиною 1 та 2 п. 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб встановлено, що керівник уповноваженого органу подає головному розпоряднику бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, згідно п.3,4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

В силу п. 7 вищевказаного Порядку, Постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 та п. 4 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, Наказу Міністра оборони України № 407 від 19.08.2008 органом, який приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, є Міністерство оборони України.

Як вже було зазначено судом, ОСОБА_4 проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 (м. Чернігів).

Позивачами заявлено вимогу щодо визнання протиправними дій Чернігівського обласного військового комісаріату щодо відмови у призначенні та виплаті їм одноразової грошової компенсації в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку з смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби, однак, суд вказує, що доказів відмови саме зазначеним відповідачем позивачі не надали, тому вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що саме Міністерством оборони України, як убачається з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 29.05.2015 № 15, затвердженого Міністром оборони України 30.05.2015, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину померлого майора ОСОБА_4 , отже, вимога щодо визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової компенсації в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби підлягає задоволенню.

Реалізацію вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачів призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку з смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в сумі 192 780,00 грн. суд вбачає у зобов`язанні Чернігівський обласний військовий комісаріат оформити та направити документи до Міністерства оборони України для призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вони є членами сім`ї загиблого, одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби; зобов`язанні Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192780,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. та надіслати це рішення для виконання до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язанні Чернігівський обласний військовий комісаріат виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192780,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. Дану вимогу в частині призначення та виплати вищенаведеної грошової компенсації матері загиблого суд вважає безпідставною, оскільки батькам військовослужбовця вказана одноразова грошова компенсація за даних обставин виплачується лише у разі відсутності сім`ї загиблого.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192780,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят) грн.

Зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат оформити та направити документи до Міністерства оборони України для призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192780,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. та надіслати це рішення для виконання до Чернігівського обласного військового комісаріату.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192780,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят) грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур
Судді
О.В. Кротюк

А.В. Літвінова