Справа № П/811/1665/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року Справа № П/811/1665/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулася Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача кошти за податковим боргом в загальному розмірі 332127,26 грн. (з податку на додану вартість 191 847,22 грн.; з податку на доходи фізичних осіб - 140 280,04 грн.)

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за відповідачем рахується узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, яке відповідач у добровільному порядку та у встановлені законом строки не сплачує.

В судове засідання представник позивача не прибув, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с.121).

Відповідач в судове засідання не прибув та своїм правом на надання письмових заперечень проти позову не скористався, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Натомість до суду повернулася кореспонденція, яка направлялась відповідачеві за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з відміткою відділення поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання(а.с.90).

Згідно з частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За змістом частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Крім того, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина шоста статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, суд вважає за можливе розглянути дану справу у письмовому провадженні за наявними у справі доказами.

Розглянувши вказану адміністративну справу у порядку письмового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим кодексом України визначено вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

За змістом статті 203 Податкового кодексу України на платника податку на додану вартість покладено обовязок щодо самостійного його нарахування та подання відповідної декларації органу державної податкової служби у встановлений законом строк.

Так, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 11 грудня 2003 року зареєстрований виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради як фізична особа- підприємець (а.с.74) та, як вбачається зі змісту зворотнього боку облікової картки платника податків, є платником податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб (а.с.76-81).

Позивач стверджує, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість на суму 191847,22 грн.

Так, за результатами документальної перевірки Кіровоградською ОДПІ дотримання вимог податкового законодавства було складено акти: №143/11-23-17-1/НОМЕР_1 від 17 вересня 2013 року, №84/1710/НОМЕР_1 від 01 червня 2011 року, №113/17-10/НОМЕР_1 від 30 червня 2011 року, у якому було зафіксовано порушення відповідачем пп.7.3.1,п.7.3, пп.7.4.5, п.7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.187.1 статті 187, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України і зроблено висновок про донарахування податку на додану вартість (а.с.33-42,46-66,94-114).

Відповідні податкові повідомлення-рішення № від 04 листопада 2013 року на суму - 7967,04 грн., № від 01 липня 2011 року на суму 81159,00 грн., № від 25 липня 2011 року на суму - 102 721,18 грн., було направлено відповідачеві (а.с.43,69,117).

Наразі вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку або у судовому порядку не скасовані.

При цьому, позивач наголошує, що за відповідачем рахується також податковий борг з податку на доходи фізичних осіб на суму 140280,04 грн.

Так, по строку сплати 15 серпня 2013 року та 15 листопада 2013 року по декларації № від 06 лютого 2013 року відповідачеві належить до сплати податкове зобовязання на суму 8400,28 грн.

Крім того, відповідачеві нараховано пеню у розмірі 331,59 грн. (а.с.79-81).

Крім того, податковим органом було проведено документальні позапланові перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, результати яких зафіксовані в актах: №113/17-10/НОМЕР_1 від 30 червня 2011 року, №624/171/НОМЕР_1 від 21 листопада 2012 року, №143/11-23-17-1/НОМЕР_1 від 17 вересня 2013 року. Відповідно до висновків вказаних актів відповідачем порушено статтю 13 Декрету Кабінету Міністів України "Про прибутковий податок з громадян", п.177.2, п.177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого ФОП ОСОБА_1 донараховано податок з доходів фізичних осіб за перевірені періоди (а.с.6-30,46-66,94-114).

Відповідні податкові повідомлення-рішення № від 25 липня 2011 року на суму 64415,54 грн.; № від 04 листопада 2013 року на суму 6771,96 грн., направлено було відповідачеві (а.с.32,68,117-118).

Судом встановлено, що вищевказані податкові повідомлення-рішення не скасовані ні в адміністративному порядку, визначеному статтею 56 Податкового кодексу України, ні в судовому порядку. Податковий борг за ними у повному обсязі не сплачено.

Водночас, до стягнення податковим органом заявлено було 56018,55 грн податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, нарахованого податковим повідомленням-рішення № від 09 січня 2013 року (а.с.32). При цьому, як вбачається із облікової картки платника податків, контролюючим органом у звязку з несплатою вказаної суми податкового зобовязання відповідачеві також нараховано пеню у сумі 4342,12 грн. (а.с.80).

Натомість, як встановлено судом, вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено відповідачем у судовому порядку.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 811/777/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби від 09 січня 2013 року №. Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно з підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Водночас, суд звертає увагу на те, що суму податкового боргу відповідача в обліковій картці платника податків не відкориговано на суму податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням

Як визначено пунктом 129.2 статті 129 Податкового кодексу України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

Однак, оскільки податкове повідомлення-рішення від 09 січня 2013 року № скасоване в судовому порядку, у позивача не було жодних правових підстав для включення податкового зобовязання, донарахованого відповідачеві, до податкового боргу відповідача, а також для нарахування пені по такому податковому повідомленню-рішенню

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність у відповідача податкового боргу на суму 60 360,67 грн., а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню в цій частині.

У зв'язку з несплатою грошового зобов'язання позивачем 05 жовтня 2011 року було сформовано податкову вимогу форми "Ф" №3732 та направлено на адресу відповідача (а.с.73).

Таким чином, податковий борг відповідача тобто сума грошового зобов'язання, не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк вважається узгодженим та становить наразі 271 766,59 грн. (з податку на додану вартість 191 847,22 грн.; з податку на доходи фізичних осіб - 79919,37 грн.)

Відповідно підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами, є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотримання якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 41.5 статті 41 Кодексу визначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Згідно пункту 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податковий борг відповідача підлягає стягненню до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 86, 159 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України: податковий борг у сумі 332127,26 грн., із яких:

- 191 847,22 грн. (сто дев'яносто одна тисяча вісімсот сорок сім гривень двадцять дві копійки) на рахунок-отримувач: УК у м.Кіровограді, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, КЗПО банка 38037409, рахунок 0002, код платежу 14010100 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт) послуг;

- 79919,37 грн. (сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять гривень, тридцять сім копійок) на рахунок-отримувач: Міськфінуправління, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, КЗПО банка 38037409, рахунок 0002, код платежу 11010500 податок на доходи фізичних осіб.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строк, що передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2