Справа № 826/22839/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

09 лютого 2016 року 08:20 справа №826/22839/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДепартаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особаКомунальне підприємство "Київблагоустрій"
провизнання протиправними дій
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати дії відповідача щодо внесення в доручення від 18 червня 2015 року №180/06-15 прибудови до будівлі столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/22839/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2015 року залучено до участі в адміністративній справі №826/22839/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київблагоустрій" (далі по тексту - третя особа).

В судовому засіданні 18 січня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи проти задоволення адміністративного позову заперечили, сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Дорученням від 18 червня 2015 року №180/06-15 Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища доручив Комунальному підприємству "Київблагоустрій" невідкладно вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, серед яких під номером 7 передбачено демонтаж павільйону за адресою: АДРЕСА_2, власник якого невідомий. Підставою визначено припис від 09 жовтня 2014 року №1411272.

Позивач вважає, що в колонці "фото" вищезазначеного доручення від 18 червня 2015 року зображена частина прибудови до будівлі столярного цеху, що є приватною власністю позивача, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що зазначена прибудова має фундамент та не може вважатися тимчасовою спорудою, тому вважає, що внесення в доручення від 18 червня 2015 року №180/06-15 вищезазначеної прибудови є неправомірним та протизаконним.

Відповідач у письмову запереченні проти позовної заяви зазначив, що власникові павільйону за адресою: АДРЕСА_2 (далі по тексту - павільйон) 09 жовтня 2014 року винесено припис №1411272 стосовно самовільного розміщення тимчасової споруди, у зв'язку із невиконанням вимог припису від 09 жовтня 2014 року на підставі нормативних актів про благоустрій відповідачем видано оскаржуване доручення. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу того, що вищезазначений павільйон та об'єкт нерухомого майна, який належить позивачу, є одним і тим же об'єктом, докази присвоєння поштової адреси спорудам відсутні, докази належності позивачу земельних ділянок під спірними об'єктами відсутні.

Третя особа заперечила проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що вищезазначене доручення від 18 червня 2015 року винесене відповідачем у межах його повноважень та не порушує прав позивача.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно пункту 2 частини першої статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до пунктів 2 та 12 частини першої статті 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів, а також приймати рішення про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та знесення самовільно збудованих будівель та споруд без відшкодування витрат, здійснених за час незаконного користування.

Пунктом 2 частини другої статі 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244 (далі по тексту - Порядок №244), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. згідно пункту 2.1 Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС.

Пунктом 2.31 Порядку №244 визначено, що розміщення ТС самовільно забороняється.

У відповідно до норм Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" Київською міською радою 25 грудня 2008 року рішенням №1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва (далі по тексту - Правила благоустрою), які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста.

Відповідно до пункту 3.3 Правил благоустрою власники (балансоутримувачі) зобов'язані здійснити благоустрій об'єктів та елементів благоустрою згідно з паспортом благоустрою, який розробляється на підставі пропозицій та вимог Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вносить припис власникам (балансоутримувачам) щодо приведення їх об'єктів та елементів благоустрою у відповідний стан.

Відповідно до пункту 13.2.1 Правил благоустрою розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності під час проведення ярмаркових, загальноміських або державних заходів здійснюється відповідно до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в яких, у разі необхідності, передбачаються заходи щодо запобігання пошкодженню об'єктів благоустрою, укладання угод на вивезення відходів, забезпечення контролю за організацією постійного прибирання закріплених і прилеглих територій, своєчасного вивезення вмісту контейнерів та урн для сміття, встановлення та (або) належного утримання туалетів і біотуалетів. Розміщення об'єктів сезонної торгівлі здійснюється відповідно до схеми розміщення та порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за поданням Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та погодженням Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно пункту 13.2.3 Правил благоустрою самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об'єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об'єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Пунктом 13.2.4 Правил благоустрою визначено, що всі малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності розміщуються з дотриманням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою, комплексної схеми тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Порядок демонтажу (переміщення) самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі встановлено пунктом 13.3 Правил благоустрою.

Так, відповідно до пункту 13.3.1 Правил благоустрою у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав'ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій) вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов'язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

У разі невиконання припису уповноважена особа, яка внесла припис, у триденний строк складає протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 13.3.2 Правил благоустрою у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Відповідно до пункту 13.3.3 Правил благоустрою рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Для проведення демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та/або структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту промисловості та розвитку підприємництва (у разі демонтажу об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі), підприємства, яке здійснює демонтаж, перевезення, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірниках, які містять такі дані: дата, час, адреса (місцезнаходження), підстави проведення демонтажу (переміщення); прізвище, ім'я, по батькові та посади членів комісії, представника підприємства, яке проводить демонтаж (переміщення), перевезення, зберігання, представника міліції та власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності); опис малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (геометричні параметри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання тощо), перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень з обов'язковою фотофіксацією.

Після проведення демонтажу (переміщення) здійснюється фотофіксація місця, звільненого від самовільно розміщеного (встановленого) об'єкта (засобу).

Повноваження Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері благоустрою передбачені також в Положенні про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який затверджено розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27 січня 2011 року №94 (далі по тексту - Положення №94).

Відповідно до пункту 1 Положення №94 Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади - відповідним центральним органам державної виконавчої влади.

Згідно пунктів 5.96, 5.97, 5.99, 5.100, 5.101 Положення №94 Департамент відповідно до покладених на нього завдань вносить приписи з вимогою усунення порушень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" і Правил благоустрою міста Києва та здійснює контроль за їх виконанням; здійснює складання протоколів про порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення для притягнення винних до відповідальності; вживає заходів щодо зупинення робіт, які проводяться самовільно і порушують стан благоустрою міста; сприяє забезпеченню чистоти і порядку в місті, очищення території та об'єктів благоустрою від побутових відходів, безхазяйного майна, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою; здійснює у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.

Згідно пунктів 6.5, 6.6, 6.7, 6.8, 6.25 Положення №94 Департамент має право: вносити приписи та складати протоколи про порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів для притягнення винних до відповідальності; вживати заходів щодо зупинення робіт, які проводяться самовільно і порушують стан благоустрою міста; здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо; проводити фото-, відеозйомку та звукозапис як допоміжний засіб фіксації порушень законодавства у сфері благоустрою у випадках, передбачених законодавством України; надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам районних в місті Києві державних адміністрацій і підпорядкованим комунальним підприємствам та контролювати їх виконання.

Відповідно до пункту 20.2.1 Правил благоустрою якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.

У разі відмови особи отримати припис в графі "Припис одержав" робиться про це запис.

У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Тимчасова споруда (мала архітектурна форма), власник (користувач) якої не встановлений, вважається знахідкою. Посадова особа контролюючого органу, яка знайшла таку тимчасову споруду (малу архітектурну форму), повідомляє про знахідку міліцію протягом трьох днів з моменту виявлення такої споруди.

Згідно пункту 20.2.11 Правил благоустрою у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об'єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об'єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Отже, відповідно до вищезазначених вимог чинного законодавства відповідач мав повноваження виносити відповідні приписи, приймати рішення стосовно демонтажу самовільно розміщених тимчасових споруд, та, як наслідок, видавати доручення від 18 червня 2015 року.

Матеріали справи підтверджують, що 09 жовтня 2014 року відповідачем на підставі вищезазначених норм чинного законодавства проведено перевірку правомірності встановлення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2, встановлено порушення пункту 15.3.5 Правил благоустрою та винесено припис №1411272.

Власник тимчасової споруди - павільйону за адресою: АДРЕСА_2, на момент винесення припису від 09 жовтня 2014 року не встановлений, що не суперечить відповідним пунктам Правил благоустрою.

Відповідно до припису від 09 жовтня 2014 року власнику павільйону за адресою: АДРЕСА_2, запропоновано надати дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди протягом 1 робочого дня або демонтувати тимчасову споруду власними силами, повідомлено, що в разі невиконання припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

В приписі від 09 жовтня 2014 року зазначено, що припис наклеєно на тимчасову споруду та зроблено фото фіксацію.

Відповідач стверджує, що вимоги припису від 09 жовтня 2014 року власником павільйону не виконано, тому 18 червня 2015 року вищезазначений павільйон внесено відповідачем до доручення №180/06-15.

Докази наклеєння припису від 09 жовтня 2014 року на спірний павільйон та відповідну фотофіксацію до суду не надано, тому встановити відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства стосовно належного повідомлення власника тимчасової споруди про винесення припису не можливо.

Окрім того, до суду не надано документи, які підтверджують проведення демонтажу павільйону, та оформлення результатів демонтажу, тому встановити відповідність дій відповідача щодо проведення демонтажу вимогам чинного законодавства суд не має змоги.

Водночас, не дивлячись на відсутність доказів відповідності процедури прийняття доручення від 18 червня 2015 року та демонтажу спірного павільйону вимогам чинного законодавства, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в колонці "фото" доручення від 18 червня 2015 року зображена частина прибудови до будівлі столярного цеху, що є приватною власністю позивача, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що зазначена прибудова має фундамент та не може вважатися тимчасовою спорудою.

Матеріали справи підтверджують, що позивачеві на праві приватної власності належить будівля столярного цеху, літера П, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 329,2 кв.м. (далі по тексту - будівля столярного цеху).

Позивачем до суду надані технічні паспорти на вищезазначену будівлю столярного цеху.

Так, технічний паспорт від 1999 року містить поповерховий план будівлі столярного цеху, згідно якого будівля столярного цеху складається із 5 приміщень загальною площею 329,2 кв.м.

Технічний паспорт, який виготовлено 08 жовтня 2009 року, містить план за поверхами та характеристику будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до якого будівля столярного цеху складається із основної частини площею 349,6 кв.м. та трьох прибудов з площами 27,4 кв.м., 18,8 кв.м та 32,8 кв.м.

Позивач стверджує, що прибудова, яка позначена в технічному паспорті від 08 жовтня 2009 року літерою "п" площею 27,4 кв.м. і є прибудовою, яка незаконно внесена відповідачем до доручення від 18 червня 2015 року.

Технічний паспорт, який виготовлено 29 вересня 2015 року, містить план поверхів громадського (виробничого) будинку (приміщення) та експлікацію, відповідно до яких всього по літері "П" зафіксовано 6 приміщень загальною площею 336,3 кв.м.

Технічний паспорт від 29 вересня 2015 року містить примітку про те, що об'єкт самочинно реконструйовано з добудовою приміщень.

Суд звертає увагу, що у технічному паспорті від 29 вересня 2015 року відсутнє не тільки приміщення площею 27,4 кв.м., яке як стверджує позивач незаконно внесено відповідачем до доручення від 18 червня 2015 року, а й відсутні інші приміщення у порівнянні із попередніми технічними паспортами 1999 та 2009 років.

Докази того, коли і за яких обставин будівля столярного цеху реконструйована та перебудована, до суду не надано.

Як наслідок, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що позивачем не доведено, що саме прибудова до будівлі столярного цеху площею 27,4 кв.м., яка містилася у технічному паспорті 2009 року, внесена відповідачем до доручення від 18 червня 2015 року.

Необхідно також зазначити, що жодні документи, які підтверджують право власності позивача на прибудови, які зафіксовані у вищезазначених технічних паспортах, та документи, які підтверджують будівництво позивачем за власний кошт вищезазначених прибудов, до суду не надано.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 25 січня 2016 року адреса: АДРЕСА_1 жодному об'єкту нерухомості не присвоювалася та не погоджувалася.

Доказів зворотного позивач до суду не надав.

Свої позовні вимоги позивач доводить також тим, що приписом від 29 квітня 2015 року №1505690 встановлено порушення позивачем за адресою: АДРЕСА_1, пункту 15.3.9 Правил благоустрою та запропоновано позивачу надати проектно-дозвільну документацію на встановлення тимчасової огорожі, а в разі відсутності проектно-дозвільної документації демонтувати тимчасову огорожу та відновити благоустрій.

Яке відношення має припис від 29 квітня 2015 року до спірного павільйону позивач не зазначає.

Матеріали справи не містять доказів того, що припис від 29 квітня 2015 року стосується спірного павільйону та/або пов'язаний із приписом від 09 жовтня 2014 року та дорученням від 18 червня 2015 року та тимчасовими спорудами, визначеними в них.

27 серпня 2015 року відділом контролю за благоустроєм району Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації винесено позивачу припис №3-103, яким встановлено порушення позивачем за адресою: АДРЕСА_1, пункту 3.2.1 Правил благоустрою та запропоновано привести територію земельної ділянки за вищевказаною адресою до належного санітарно-технічного стану, а саме прибрати та вивезти сміття.

11 вересня 2015 року у зв'язку із не виконанням позивачем припису від 27 серпня 2015 року №3-103 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №20153051.

З фотознімків, які додано до протоколу від 11 вересня 2015 року вбачається, що за адресою, яка визначена у протоколі, знаходиться велика кількість будівельного сміття.

Позивач стверджує, що сміття, яке зафіксовано на вищезазначені фотографії, це і є залишки прибудови позивача, яка була зруйнована відповідачем на виконання доручення від 18 червня 2015 року.

Проте, від дати демонтажу спірного павільйону (20 серпня 2015 року) до винесення припису від 27 серпня 2015 року пройшло 7 днів, тому суд критично ставиться до твердження позивача про те, що вищезазначене сміття є сміттям після демонтажу спірного павільйону на виконання доручення від 18 червня 2015 року, оскільки за 7 днів можливо здійснити будь-який демонтаж, окрім того, жодні докази того, що вищезазначене сміття є сміттям після демонтажу спірного павільйону до суду не надано.

Як уже зазначалося вище, у приписах, які надані позивачем та приписі від 09 жовтня 2014 року різні адреси, доказів, того, що приписи стосуються одного і того ж майна в матеріалах справи відсутні.

Позивачем не надано до суду актів та фотографій демонтажу спірного павільйону або прибудови до будівлі столярного цеху позивача, тому встановити достовірно, що демонтаж павільйону і демонтаж прибудови до будівлі столярного цеху позивача є однією і тією ж дією неможливо.

Докази того, що павільйон за адресою: АДРЕСА_2, який внесено до доручення від 18 червня 2105 року №180/06-15, та об'єкт нерухомого майна, який, як стверджує позивач, належать йому на праві власності, в матеріалах справи відсутні.

Позивачем не надано суду доказів того, що земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, - правомірно перебувають у позивача у володіння та/або користуванні та право власності та/або користування земельними ділянками належним чином зареєстроване.

Окрім того, з фото павільйону, яке долучено до матеріалів справи, вбачається, що павільйон, який підлягав демонтажу, не мав заглибленого фундаменту. Проте, до суду не надано жодних технічних висновків стосовно конструкції спірного павільйону, тому достовірно встановити, що павільйон, який зазначений у дорученні від 18 червня 2015 року, є тимчасовою спорудою суд не має змоги.

Як наслідок, матеріали справи не містять доказів того, що доручення від 18 червня 2015 року стосується прав та обов'язків позивача.

На думку суду, у межах спірних правовідносин відсутнє порушене, власне, ФОП ОСОБА_1 права, оскільки оскаржуване доручення стосується павільйону, право власності на який позивачем не доведено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено відповідності процедури прийняття доручення від 18 червня 2015 року та демонтажу спірного павільйону вимогам чинного законодавства у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, за умови відсутності порушеного права, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко