Справа № 819/718/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Справа № 876/1626/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, треті особи: ОСОБА_3, ПАТ «Універсал Банк», за участю прокуратури м. Тернополя, про скасування постанови,

встановив:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 ДВС ГУЮ у Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області ОСОБА_4 № 2/19/2 від 31.01.2014 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП № 25945041 від 10 жовтня 2013 року.

Відповідач в суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року залучено до справи третіми особами ОСОБА_3 та ПАТ «Універсал Банк».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року позов задоволено частково. Скасовано пункт 1 постанови заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області № 2/19/2 від 31.01.2014 року. Скасовано пункт 2 постанови заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області № 2/19/2 від 31.01.2014 року в частині: - скасування пунктів 1, 2, 4, 5 постанови начальника Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 10.10.2013 р. «Про перевірку виконавчого провадження ВП № 25945041»; - скасування постанови від 10.10.2013 р. ВП № 25945041 «Про скасування процесуального документу». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду не погодився відповідач ОСОБА_1 ДВС ГУЮ у Тернопільській області і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду винесена з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що позивач оскаржує постанову винесену за результатами перевірки ВП № 25945041 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 р. по справі № 2-492, боржником по якому є ОСОБА_3, а стягувачем ПАТ «Універсал Банк». Звертає увагу апелянт на те, що юрисдикція справ передбачених ч.5 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» визначається з урахуванням положень ч.1 ст.181 КАС України та частин 4, 5 ст.82 цього Закону. Однак позивач будучи державним виконавцем всупереч вимогам ст. 181 КАС України, звернувся до адміністративного суду із позовною заявою, що свідчить про те, що він є неналежним позивачем. Так, належними слід вважати сторони, які є субєктами спірних публічно-правових відносин, що становлять предмет розгляду в суді. Також звертає увагу апелянт на те, що судом першої інстанції не взято до уваги твердження відповідача щодо пропущення позивачем строків на звернення до адміністративного суду. Крім цього зазначає апелянт, що постанова № 2/19/2 від 31.01.2014 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП № 25945041 винесена в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 12.01.2015 року, та відмовити в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалам справи, що у провадженні першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 25945041 з примусового виконання виконавчого листа № 2-492 від 27.10.2010 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 2168580,14 грн., 1700 грн. судового збору, 120 грн. на ІТЗ (а.с. 76-81, 9-11).

Начальником першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ ОСОБА_2 здійснено перевірку вказаного виконавчого провадження ВП № 25945041 і за результатами перевірки винесено постанову від 10.10.2013 року, якою: 1) визнано дії головного державного виконавця Ясінського С.В. такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших вимог чинного законодавства; 2) скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2012 року; 3) зобовязано головного державного виконавця прийняти постанову про арешт майна боржника, якою накласти арешт на предмет іпотеки. Також начальником першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ ОСОБА_2 за результатами перевірки винесено постанову від 10.10.2013 року, якою скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.07.2012 року, що винесена державним виконавцем Ясінським С.В. (а.с. 18, 19).

Також судом встановлено, що заступником начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області ОСОБА_4 проведено перевірку вказаного виконавчого провадження № 25945041, за результатами якої винесено оскаржену постанову № 2/19/2 від 31.01.2014 року «Про результати перевірки виконавчого провадження», якою: 1) визнано неправомірними дії начальника першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2012 р. та постанови про скасування процесуального документа, а саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2013 р.; 2) скасовано постанову начальника першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про перевірку виконавчого провадження від 10.10.2013 р. та постанову від 10.10.2013 р. про скасування процесуального документу, а саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2013 р. (а.с. 21-26).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та часткового скасування постанови № 2/19/2 від 31.01.2014 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП № 25945041, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем і конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 3 статті 2 КАС України.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позов предявлено ОСОБА_2, який був начальником першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ, вчиняв процесуальні владні дії у вказаному вище виконавчому провадженні ВП № 25945041, зокрема виносив постанови від 10.10.2013 року за результатами перевірки цього виконавчого провадження.

Отже, відповідно до ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу», позивач мав статус державного виконавця.

Оскаржує позивач постанову заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області № 2/19/2 від 31.01.2014 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП № 25945041, тобто постанову вищестоящого органу, яка винесена на підставі статей 83-86 Закону України «Про виконавче провадження».

Обовязки та права державних виконавців визначені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Статтею 83 вказаного Закону передбачено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 84 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальники управлінь державної виконавчої служби та їх заступники мають право здійснювати перевірку законності виконавчого провадження.

Така перевірка, згідно п.п. 1, 5 ст. 86 Закону, може проводитись за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно п.3 ст.86 Закону, постанова про проведення або результати перевірки законності виконавчого провадження може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її прийняття у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм законодавства зумовлюється висновок про те, що у виконавчому провадженні звернутися до адміністративного суду із позовною заявою мають право учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Крім цього, частиною 3 ст.6 КАС України передбачено, що субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду лише у випадках, передбачених Конституцією та Законами України.

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин між позивачем ОСОБА_2 як посадовою особою першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ і відповідачем ОСОБА_1 ДВС ГУЮ у Тернопільській області як субєктом владних повноважень, щодо оскарження постанови заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області ОСОБА_4 № 2/19/2 від 31.01.2014 р. про результати перевірки виконавчого провадження ВП № 25945041, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що наведені позивачем підстави для задоволення позовних вимог не вказують на наявність факту протиправності дій відповідача щодо позивача у розглядуваних правовідносинах.

Крім цього, відсутні також докази того, що оскарженою постановою заступника начальника УДВС ГУЮ у Тернопільській області ОСОБА_4 № 2/19/2 від 31.01.2014 р. порушено особисті (приватні) права, свободи чи інтереси позивача ОСОБА_2 у розглядуваних правовідносинах виконавчого провадження ВП № 25945041.

Відповідно до ст.52 КАС України, заміна неналежного позивача можлива лише в суді першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у звязку із необхідність захисту прав, свобод чи інтересів позивача ОСОБА_2.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 12.01.2015 року прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, оскаржену постанову суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області задоволити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанови скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.02.2016 року.