Справа № 2а-37/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2016 р. м. Київ К/800/4356/15

К/800/4358/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та заступника прокурора Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

до відповідача Софіївсько-Борщагівської сільської ради

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,

про визнання недійсними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

28.09.2011р. заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України та державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі Підприємство) з позовом про скасування рішень Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 4.08.2010р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що відповідач прийняв оскаржувані рішення щодо земель, які знаходились в постійному користуванні Підприємства, відтак вказані дії не відповідають чинному законодавству.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2012р., залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012р. та Вищого адміністративного суду України від 9.04.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 13.01.2015р. ухвалу Вищого адміністративного суду України скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд.

В своїх касаційних скаргах прокурор та Підприємство, посилаючись на помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо безпідставності заявленого позову, просили скасувати судові рішення та задовольнити позов.

У своїх запереченнях відповідач просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що особи, яким було надано рішеннями сільської ради дозвіл на розроблення проектів землеустрою, отримали акти про право власності на земельні ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Прокурором оскаржуються рішення відповідача щодо надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Підприємства. При цьому з матеріалів справи вбачається, що після виготовлення землевпорядних документів, вказані громадяни отримали державні акти про право власності на земельні ділянки.

Скасувавши ухвалу Вищого адміністративного суду України від 9.04.2014р., Верховний суд України зазначив, що суди попередніх інстанцій, в порушення приписів частини третьої статті 2 КАС України, не перевірили, чи діяв відповідач при прийнятті рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку та не дослідили чи було дотримано відповідачем встановлений чинним законодавством порядок припинення права Підприємства на постійне користування землею.

Відповідно до частини 2 статті 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В своїй постанові від 6.10.2015р. у справі №21-1306а15 Верховний Суд України зазначив наступне :

«позов, предметом якого є … ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.»

З огляду на приписи статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

В той же час, для правильного вирішення спору, слід встановити чи відбулось припинення права Підприємства на постійне користування спірними земельними ділянками у відповідності до вимог чинного на той час законодавства; чи вичерпали прийняті сільською радою рішення від 4.08.2010р. про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою свою дію фактом їх виконання; чи призведе скасування оскаржуваних рішень відповідача до захисту інтересів постійного землекористувача, та врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у справах, предметом яких є перевірка правильності формування волі органу місцевого самоврядування стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді даної справи припустилися порушення норм процесуального права, а саме вимог частини третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо прийняття судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі вище зазначених обставин як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої статті 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з їх не відповідністю вимогам частин 4 та 5 статті 11, частині 1 статті 138 та статті 159 цього Кодексу з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222,223,227,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012р. скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз