Справа № 813/6498/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року №813/6498/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Яницького Т.П.,

представника відповідача Булаш З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Благодійного фонду «Фонд розвитку Державного природознавчого музею Національної академії наук України» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2015 року №, зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Благодійний фонд «Фонд розвитку Державного природознавчого музею Національної академії наук України» (надалі - Фонд розвитку Державного природознавчого музею) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2015 року №, зобов'язання до вчинення дій.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

04.01.2016 року представник позивача усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху ухвалою судді від 22.12.2015 року та уточнив позовні вимоги.

Ухвалою судді від 11.01.2016 року було відкрито провадження в адміністративній справі №813/6498/15.

09 лютого 2016 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог.

Так, із урахуванням уточнення позовних вимог Фонд розвитку Державного природознавчого музею просить суд:

-визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.12.2015 року № на суму 25 140,40 грн.;

-зобов'язати відповідача відкоригувати дані інформаційної системи оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (інтегровану картку платника) шляхом видалення з картки особового рахунку інформації про наявність у позивача податкового боргу у розмірі 40 890,26 грн., а саме, недоїмки по податкових зобов'язаннях з податку на додану вартість у сумі 15 749,86 грн. та штрафних санкцій у розмірі 25 140,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було укладено з нерезидентом договір про надання останнім послуг із розробки схеми експозиції в музеї. Послуги за таким договором надавалися виконавцем і приймалися позивачем поетапно (в три етапи). По факту надання послуг і прийняття результатів кожного етапу позивачем було нараховано та сплачено до бюджету відповідні суми податку на додану вартість.

При цьому, за результатами перших двох етапів позивачем сплачувався податок до бюджету за кодом бюджетної класифікації 14010500, що відповідачем було визначено як невірну сплату, позаяк, на думку останнього, податок слід було сплачувати за іншим кодом бюджетної класифікації - 14010100. У зв'язку з чим, податковим органом було встановлено факт існування в позивача податкового боргу з податку на додану вартість, надіслано податкову вимогу та описано майно в податкову заставу.

Для припинення таких негативних наслідків, позивачем було надано відповідачеві заяву про врахування суми переплати по коду 14010500 у рахунок погашення такого податкового боргу, а за третій етап надання послуг позивачем сплачено податок до бюджету за кодом бюджетної класифікації 14010100.

У подальшому, відповідачем було проведено перевірку, за результатами якої встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що пов'язане зі сплатою позивачем сум податку за кодом бюджетної класифікації 14010500 замість коду 14010100. У зв'язку з чим, відповідачем було нараховано позивачеві штрафні санкції в сумі 24 140,40 грн. Окрім цього, по інтегрованій картці платника податків позивачеві було нараховано пеню за прострочення сплати такого зобов'язання.

Проте, зазначене, на переконання позивача, є невірним, позаяк він прострочення у сплаті податкового зобов'язання з податку на додану вартість не допускав, а всі здійснювані ним платежі, незалежно від коду бюджетної класифікації, в будь-якому разі були зараховані до бюджету. Більш того, позивач вважає вірним сплату податку за кодом бюджетної класифікації 14010500, оскільки це відповідає операціям, які здійснювалися (надання послуг нерезидентом), а крім того, відповідач, уважаючи невірним сплату за таким кодом бюджетної класифікації, повинен був самостійно (без заяви позивача) зарахувати надміру сплачені суми податку на додану вартість у рахунок належного зобов'язання з цього податку.

Таким чином, позивач стверджує про безпідставність нарахування йому пені та накладення на нього штрафних санкцій, у зв'язку з чим, для відновлення своїх порушених прав вважає за необхідне постановлення судом рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач проти таких вимог позивача заперечив, оскільки вважає свої дії та рішення такими, що були вчинені й прийняті в повній відповідності до норм чинного законодавства України.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що при перевірці дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України було встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Так, у зв'язку з отриманням від нерезидента послуг у позивача виник обов'язок із нарахування та сплати податку на додану вартість. При цьому, сплата такого податкового зобов'язання повинна провадитися до бюджету за кодом бюджетної класифікації 14010100.

Однак, позивачем було допущено порушення строків сплати відповідного нарахованого й узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, у порядку й на умовах, визначених чинним законодавством України, позаяк він частково здійснив перерахування податку за невірним кодом бюджетної класифікації 14010500. У зв'язку з чим, у позивача утворився податковий борг за відповідними зобов'язаннями з податку на додану вартість.

Відтак, до позивача було правомірно застосовано штрафну санкцію за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов'язання й винесено оспорюване податкове повідомлення-рішення. А також, у зв'язку з простроченням погашення узгодженого грошового зобов'язання платнику податків було правомірно нараховано пеню та здійснено облік такого податкового боргу в інтегрованій картці платника відповідно до сум зобов'язань з податку, штрафних санкцій, пені та проведених платником податків платежів.

А тому, відповідач вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є правомірним й підстав для його скасування немає, а також і нарахування пені та оперативний податковий облік позивача були здійснені у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю, а саме: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.12.2015 року № та зобов'язати відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника.

Представник відповідача позов не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та наголосила на правомірності оспорюваних дій і рішень, оскільки такі, на її думку, прийняті й вчинені в повній відповідності з нормами чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Фонд розвитку Державного природознавчого музею зареєстровано як юридичну особу 28.02.2013 року. Відповідно до установчих документів, Фонд є недержавною неприбутковою благодійною організацією, метою діяльності якого є накопичення коштів та інших матеріальних ресурсів для підтримки Державного природознавчого музею НАН України та для сприяння його діяльності.

На реалізацію мети своєї діяльності 14.11.2014 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею було укладено з підприємством-нерезидентом «Сова - Шенк» СЦ («Sowa - Szenk» S.c., Польща) угоду, за умовами якої (п.2 пар.1) виконавець («Сова - Шенк» СЦ) зобов'язався надати позивачеві послуги щодо виготовлення схеми основної експозиції у приміщеннях першого, другого та третього поверхів будівлі Державного природознавчого музею НАН України у м.Львові, по вул.Театральній, 18.

Пунктом 1 пар.4 угоди сторони погодили поетапне надання послуг і передачу їх результатів замовнику (позивачу), а саме, до 03.12.2014 року, 03.01.2015 року та 01.03.2015 року, відповідно. Як визначено у п.1 пар.5 угоди, її ціна становить 41 500 Євро, окрім того, український ПДВ 20% - 8 300 Євро (який утримується і сплачується до бюджету замовником), загальна вартість (з ПДВ) - 49 800 Євро. У відповідності до п.2 цього ж параграфу, за перший етап оплаті підлягає 8 600 Євро (ПДВ - 1 720 Євро), за другий етап - 20 000 Євро (ПДВ - 4 000 Євро), за тертій етап - 12 900 Євро (ПДВ - 2 580 Євро).

У подальшому, на засвідчення виконання першого етапу угоди від 14.11.2015 року її сторонами було складено акт №1 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.12.2014 року, на загальну суму послуг у 8 600 Євро, крім цього ПДВ - 1 720 Євро.

За платіжним дорученням №326 від 29.12.2014 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею було сплачено до державного бюджету 33 144,40 грн. податку на додану вартість із імпортованих на територію України товарів, робіт, послуг за грудень 2014 року, згідно угоди від 14.11.2015 року. Одержувачем коштів визначено УДКСУ у Галицькому р-ні за кодом бюджетної класифікації 14010500.

Окрім того, 15.01.2015 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею подано до ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області Розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України від 13.01.2015 року на суму ПДВ 33 144 грн. за звітний місяць грудень 2014 року.

На засвідчення виконання другого етапу угоди від 14.11.2015 року її сторонами було складено акт №2 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 21.05.2015 року, на загальну суму послуг у 20 000 Євро, крім цього ПДВ - 4 000 Євро.

За платіжним дорученням №91 від 11.06.2015 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею було сплачено до державного бюджету 92 558,08 грн. податку на додану вартість із імпортованих на територію України товарів, робіт, послуг за травень 2015 року, згідно угоди від 14.11.2015 року. Одержувачем коштів визначено УДКСУ у Галицькому р-ні за кодом бюджетної класифікації 14010500.

Окрім того, 17.06.2015 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею подано до ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області Розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України від 17.06.2015 року на суму ПДВ 92 558 грн. за звітний місяць травень 2015 року.

На засвідчення виконання третього етапу угоди від 14.11.2015 року її сторонами було складено акт №3 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.09.2015 року, на загальну суму послуг у 12 900 Євро, крім цього ПДВ - 2 580 Євро.

За платіжним дорученням №175 від 29.09.2015 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею було сплачено до державного бюджету 64 246,96 грн. податку на додану вартість за вересень 2015 року, згідно угоди від 14.11.2015 року. Одержувачем коштів визначено УДКСУ у Галицькому р-ні за кодом бюджетної класифікації 14010100.

Окрім того, Фондом розвитку Державного природознавчого музею подано до ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області Розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України від 16.10.2015 року на суму ПДВ 64 246 грн. за звітний місяць вересень 2015 року.

Як вбачається матеріалів справи, ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області листами №12208/2500-005 від 16.09.2015 року, №12425/13-04-20-00-38 від 22.09.2015 року було повідомлено позивача про необхідність здійснення сплати до бюджету податку на додану вартість при виконанні угоди з нерезидентом за кодом бюджетної класифікації 14010100.

При цьому, позивача було також повідомлено (листом №12208/2500-005) про наявність у нього податкового боргу в розмірі 125 702 грн. по податку на додану вартість, що відповідає сумам ПДВ за перший і другий етапи надання послуг за угодою від 14.11.2015 року, сплата яких провадилася до бюджетом за іншим кодом - 14010500.

Згодом, 01.10.2015 року ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області було винесено податкову вимогу щодо погашення Фондом розвитку Державного природознавчого музею суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 125 702,00 грн. Одночасно контролюючим органом було прийнято рішення №12907/2500-005 про опис майна позивача у податкову заставу.

16.10.2015 року Фондом розвитку Державного природознавчого музею було подано до ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області заяву про зарахування коштів у загальній сумі 125 702,48 грн., сплачених за кодом класифікації доходів бюджету 14010500 відповідно до платіжних доручень №326 від 29.12.2015 року, №91 від 11.06.2015 року, на інший рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 14010100.

У листопаді 2015 році ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області було проведено перевірку дотримання вимог п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України Благодійним фондом «Фонд розвитку Державного природознавчого музею Національної академії наук України» код ЄДРПОУ (38582639) за період з 30.01.2015 року по 29.09.2015 року, 17.06.2015 року по 28.09.2015 року, 17.06.2015 року по 29.09.2015 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт №2143/699/13-04-15-01-09/38582639 від 20.11.2015 року, у якому зафіксовано, що Фондом розвитку Державного природознавчого музею в порушення п.п.203.2, 16.1.4, 126.1 Податкового кодексу України було сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 125 702 грн. із простроченням понад 31 календарний день.

А саме, як відображено в акті №2143/699/13-04-15-01-09/38582639, позивачем було прострочено виконання грошових зобов'язань:

1)у сумі 33 144 грн. за розрахунком податкових зобов'язань № від 15.01.2015 року на 242 дні (виконане позивачем 29.09.2015 року),

2)у сумі 61 455,05 грн. за розрахунком податкових зобов'язань № від 17.06.2015 року на 120 днів (виконане позивачем 28.10.2015 року),

3)у сумі 31 102,95 грн. за розрахунком податкових зобов'язань № від 17.06.2015 року на 91 день (виконане позивачем 29.09.2015 року).

Позивач не погодився з висновками такого акта перевірки та подав контролюючому органу письмові заперечення від 01.12.2015 року, які за №15767/13-04-15-01-07 від 09.12.2015 року були відхилені ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

У зв'язку з чим, відповідачем на підставі акта №2143/699/13-04-15-01-09/38582639 від 20.11.2015 року було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.12.2015 року №, яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 125 702 грн. на 242, 120, 91 дні зобов'язано Фонд розвитку Державного природознавчого музею сплатити штраф у розмірі 20% (25 140,40 грн.).

Окрім того, як вбачається з відомостей інтегрованої картки платника ф. №5*, за несвоєчасне виконання позивачем грошового зобов'язання з податку на додану вартість за розрахунком, поданим 15.01.2015 року, йому було нараховано пеню в сумі 5 777,41 грн., а за розрахунком, поданим 17.06.2015 року, - пеню в сумі 2 760,92 грн. і 7 212,97 грн., які в порядку черговості зарахування станом на 31.12.2015 року погашені та залишок несплаченої пені на 31.12.2015 року не числиться. А також, за даними інтегрованої картки платника ф. №5*, станом на 31.12.2015 року за позивачем обліковується недоїмка з податку на додану вартість у розмірі 15 749,86 грн. за розрахунком податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України №1 від 16.10.2015 року. Окрім цього, даними інтегрованої картки платника ф. №5*, станом на 31.12.2015 року за позивачем числяться штрафні санкції у розмірі 25 140,40 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2015 року №.

Відтак, загальна сума заборгованості Фондом розвитку Державного природознавчого музею за даними інтегрованої картки платника ф. №5* станом на 31.12.2015 року становить 40 890,26 грн., яка складається з недоїмки з ПДВ за розрахунком податкових зобов'язань №1 від 16.10.2015 року та штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2015 року №.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд відзначає, що як визначено у п.9.3 ст.9 Податкового кодексу України, зарахування загальнодержавних податків та зборів, до яких згідно зі ст.9 Податкового кодексу України відноситься й податок на додану вартість, до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Нормами п.6 ч.2 ст.29 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на додану вартість належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 ст.43 цього Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державне казначейство України, що діє у складі Міністерства фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до ч.4 ст.45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (ч.5 ст.45 Бюджетного кодексу України).

Отже, аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету, а податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Окрім цього, п.22.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином, ініціювання Фондом розвитку Державного природознавчого музею сплати до бюджету сум податку на додану вартість за платіжними дорученнями №326 від 29.12.2014 року (у розмірі 33 144,40 грн., що повністю відповідає задекларованим за відповідним розрахунком податкових зобов'язань значенням) та №91 від 11.06.2015 року (92 558,08 грн., що повністю відповідає задекларованим за відповідним розрахунком податкових зобов'язань значенням) свідчить про те, що саме з цієї дати відбулось вилучення частини майна (коштів) такої особи - платника податків, а відтак, слід дійти обґрунтованого висновку, що позивачем було виконано відповідне грошове зобов'язання зі сплати до бюджету податку на додану вартість, суми якого були зараховані до бюджету.

При цьому, оскільки суми податку на додану вартість, які сплачувалися позивачем, зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то навіть помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений Податковим кодексом України строк, а відтак, відсутні й правові підстави для обліку за платником податків недоїмки (податкового боргу) за таким платежем, нарахування пені чи накладення штрафних санкцій.

При цьому, суд окремо зазначає також, що застосування штрафних санкцій за нормами п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України (як власне було вчинено за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2015 року №) можливе за умови бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, яка фактом вчинення ним певних дій (сплати зобов'язання за іншим кодом бюджетної класифікації) виключається.

Суд відзначає, що зазначений вище висновок в повній мірі відповідає й правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 року у справі №21-377а15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз» до Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, згідно з якою, помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк.

Отже, в даному випадку відсутні обставини, які би підтверджували протиправну бездіяльність позивача, яка полягала в несплаті сум узгодженого податкового зобов'язання до бюджету в установлені строки, що, власне, могло би бути підставою для застосування до платника податків відповідних штрафних санкцій, нарахування пені та відображення податкового боргу в його облікових даних.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд підкреслює необхідність дотримуватися й позиції, висловленої у п.53 рішенні Європейського суду з прав людини рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

У той же час, заперечуючи проти цього адміністративного позову, ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області не наведено достатньо вагомих, чітких та узгоджених доказів на обґрунтування своїх заперечень і на спростування фактів сплати платником податків податкових зобов'язань з податку на додану вартість до бюджету у встановлені чинним законодавством строки. Наведені суб'єктом владних повноважень - відповідачем аргументи на обґрунтування правомірності своїх дій і рішень спростовуються викладеними вище висновками суду, з урахуванням обов'язкової до застосування правової позиції Верховного Суду України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У зв'язку з чим, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 24, 69-72, 86, 87, 94, 128, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 10.12.2015 року №.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області відкоригувати дані інформаційної системи оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (інтегровану картку платника) шляхом видалення з картки особового рахунку платника інформації про наявність у Благодійного фонду «Фонд розвитку Державного природознавчого музею Національної академії наук України» податкового боргу у розмірі 40 890,26 грн., а саме, недоїмки по податкових зобов'язаннях з податку на додану вартість у сумі 15 749,86 грн. та штрафних санкцій у розмірі 25 140,40 грн.

Присудити на користь Благодійного фонду «Фонд розвитку Державного природознавчого музею Національної академії наук України» () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 596 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто шість) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 лютого 2016 року.