Справа № 360/2854/15-а
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2854/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання неправомірною відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії,

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 грудня 2010 року вона отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу». Однак, до виданої їй довідки про її заробітну плату для обчислення вказаної пенсії не були включені суми матеріальної допомоги та індексації, які вона отримувала за останні два роки перед призначенням пенсії.

21 вересня 2015 року вона звернулась до відповідача з приводу включення до її заробітної плати вказаних виплат та перерахунку призначеної їй пенсії, але Управління ПФУ листом від 19 жовтня 2015 року їй в цьому відмовило.

Тому просила визнати дії управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі про відмову в перерахунку пенсії неправомірними, зобовязати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії з 10 грудня 2010 року, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі, в своїх письмових запереченнях позов вважав безпідставним, а дії управління правомірними.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали пенсійної справи позивачки, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Бородянському районі та з 10 грудня 2010 року їй призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується матеріалами справи (а.с.12) та матеріалами оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивачки.

21 вересня 2015 року позивачка звернулась до УПФУ у Бородянському районі із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії та включення до розрахунку заробітної плати матеріальної допомоги та індексації, однак, листом № 1223 від 19 жовтня 2015 року відповідач фактично відмовив позивачці у здійсненні такого перерахунку (а.с.11-12).

Згідно копії довідки Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 15 жовтня 2015 року за період роботи ОСОБА_1 в даній установі з грудня 2008 року по листопад 2010 року (включно) їй була виплачена матеріальна допомога та індексація в загальному розмірі 4322,36 грн. (а.с.13-15).

Відповідно до ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивачка просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його провести перерахунок її пенсії з 10 грудня 2010 року, в той час, як позов нею подано 21 грудня 2015 року і вона не зазначає причини пропуску нею строку звернення до суду.

За таких обставин, оскільки з позовної заяви та доданих до неї матеріалів підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними не вбачається, то суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 10 грудня 2010 року по 20 червня 2015 року залишити без розгляду.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне

соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 та у постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виплачені позивачці матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати позивачки та мають враховуватись при обчисленні розміру її пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

В той же час, відповідно до ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, право позивачки на перерахунок призначеної їй пенсії виникло у неї лише з моменту її звернення до відповідача з відповідною заявою з усіма необхідними документами, тобто, з 21 вересня 2015 року.

За таких обставин суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, визнати дії управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області щодо відмови включити до заробітної плати, з якої обчислена пенсія ОСОБА_1 матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, протиправними та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу», з 21 вересня 2015 року, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, отримані в період, за який здійснено обрахування заробітної плати при призначенні пенсії.

Приймаючи до уваги вищевикладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити.

Керуючись Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», Законом України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.11,99,100,155,159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання неправомірною відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії в частині позовних вимог за період з 10 грудня 2010 року по 20 червня 2015 року залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання неправомірною відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії в частині позовних вимог за період з 21 червня 2015 року задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області щодо відмови в перерахунку пенсії з включенням до заробітної плати, з якої обчислена пенсія ОСОБА_1, призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу», матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу», з 21 вересня 2015 року, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, отримані в період, за який здійснено обрахування заробітної плати при призначенні пенсії.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання в межах перерахунку суми пенсії за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддяОСОБА_2