Справа № 826/22278/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 25.08.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго" звернулося до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 25.08.2015р. про відкриття виконавчого провадження №48544351 щодо стягнення з ВАТ «Тернопільобленерго» виконавчого збору у розмірі 9 327 249,43грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25 серпня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №48544351 з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №13536536 виданої 28.05.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. у розмірі 9 327 249,43грн.

Вказаною постановою від 25.08.2015р. зобов'язано боржника самостійно виконати рішення у термін до 31.08.2015р. включно.

Вважаючи, що відповідач неправомірно прийняв оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 606-ХІV встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст. 17 Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Частиною другою статті 25 Закону N 606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону N 606-XIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 25.08.2015р. №48544351 про відкриття виконавчого провадження відправлена на адресу боржника (позивача) лише 14.09.2015р. та отримана 16.09.2015р.

У той же час, як встановлено під час розгляду справи постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 28.05.2015р. №13536536 про стягнення з боржника виконавчого збору, на підставі якої відкрито виконавче провадження №48544351, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015р. у справі №826/11136/15 за позовом ВАТ «Тернопільобленерго» до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України визнана протиправною та скасована.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2015р. апеляційну скаргу повернуто апелянту - Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України.

Таким чином, в силу положень ст. 254 КАС України, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015р. у справі №826/11136/15 набрала законної сили 28.09.2015р.

Отже, оскільки на час прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №48544351 від 25.08.2015р., постанова ВП №1353653 від 28.05.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору була чинною, то і підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 25.08.2015р. про відкриття виконавчого провадження були відсутні.

Разом з тим, скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження (п. 4 ч. 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем пояснень та матеріалів виконавчого провадження до суду надано не було, а тому факту закінчення виконавчого провадження за вказаних підстав, встановлено не було.

06 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48544351.

При цьому, про прийняте рішення відповідач не повідомив суд першої інстанції, а тому безпідставними є доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючи рішення та вийшовши за межі позовних вимог, правомірно визнав протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення про закінчення виконавчого провадження №48544351 та зобов'язав його прийняти відповідне рішення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2016 р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.