Справа № 2-а-1783/11/1512
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2012 р.Справа № 2-а-1783/11/1512

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановиЛА:

14 квітня 2011 року, позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (далі УПФУ), в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком у відповідності до п. 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (2009р.), починаючи з 01.10.2010 р.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси заперечень проти адміністративного позову не надав.

Суд першої інстанції своєю постановою від 30 травня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонд України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій неправомірним! зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнив.

Визнав дії Управління пенсійного фонду України в Малиновському району м. Одеси щодо проведення перерахунку ОСОБА_5 пенсії за віком відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії (2009 р. ) за період з 01.10.2010 р. неправомірними.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_5 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно де ст.ст. 40, 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії (2009р.), починаючи з 01.10.2010 р. з урахуванням сплачених сум.

УПФУ не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги УПФУ посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у квітні 2010 року звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії по стажу і заробітку.

Позивачеві 22.03.2011 року здійснений перерахунок по стажу, але в перерахунку по заробітку позивачу відмовлено.

В даному випадку спірні правовідносини полягають у можливості застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону 1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б»підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону 1058 і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ототожнювати визначення як «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення»від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»№ 1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскільки судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим рішення суду першої підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2011 року, - скасувати, та постановити нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3