Справа № 813/6918/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Справа № 876/2577/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрозабезпечення» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

09.10.2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрозабезпечення» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення податкових повідомлень-рішень та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.09.2014 року: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 65 726,05 грн., в т.ч.: за основним платежем - 63 2992,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2434,05 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 69 802,75 грн., в т.ч.: за основним платежем - 55 843,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 13 960,75 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області щодо винесення податкових повідомлень-рішень від 23.09.2014 року № та № . Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 року № та № .

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що між ТОВ «Електрозабезпечення», з однієї сторони, та ТОВ «Викуп» і ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» було укладено договори на постачання продукції, відповідно №16 від 20.07.2011 року та №1627/1 від 04.11.2011 року. Реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Електрозабезпечення» з його контрагентами - ТОВ «Викуп» і ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, які не мають недоліків та не визнані в судовому порядку недійсними, товаротранспортними накладними, банківськими виписками на підтвердження перерахування коштів.

Крім того, в діях позивача із придбання товарів вбачається ділова мета підприємницької діяльності - отримання прибутку. На підтвердження цього позивачем надано до суду підтвердження використання в подальшому придбаних товарів для виконання договорів із Брюховецькою сільською радою (копії договорів, актів виконаних робіт, податкових накладних, банківських виписок є у справі).

Також, суд першої інстанції звертає увагу на те, між ТОВ «Електрозабезпечення», з однієї сторони, та ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» і ТОВ «Лідерком» було укладено договори на виконання електромонтажних робіт, відповідно №35 від 01.10.2012 року та №352 від 08.09.2011 року, факт виконання яких підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, акти здачі-приймання робіт, банківські виписки на доказ перерахування коштів за виконані роботи. Вказані контрагенти позивача виступали субпідрядними організаціями за договорами, які уклав позивач із ТОВ «Будмонтажресурс» по монтажу внутрішньої електромережі будівництва Реабілітаційного комплексу на 300 місць в смт. Великий Любінь, Городоцького р-ну, Львівської обл., із Брюховецькою сільською радою для освітлення вулиць та ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» (копії договорів, актів виконаних робіт, податкових накладних, банківських виписок на перерахування коштів за виконані операції є в матеріалах справи). Позивачем надано витяги з ЄДРЮО та ФОП про підтвердження юридичної адреси контрагентів на час здійснення господарських операцій.

Суд першої інстанції вважає, що не є аргументом зі сторони ДПІ, що неможливість проведення зустрічної перевірки контрагентів позивача, відсутність їх за місцезнаходженням та відсутність у них виробничих та складських приміщень, транспортних засобів, землі, трудових ресурсів є підтвердженням безтоварності операцій, оскільки Акти про неможливість проведення зустрічних звірок не є тим самим, що і результати проведення зустрічних звірок, які є джерелом отримання податкової інформації, що положеннями ст.83 Податкового кодексу України визначена в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації органами ДПІ визначеної законом компетенції щодо проведення зустрічних звірок ТОВ «Викуп», ТОВ «Ейс констракшен менеджмент», ТОВ «Лідерком», ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» не є доказом вчинення порушень податкового законодавства позивача.

Разом з тим, відсутність штату працівників по основному місцю праці, транспортних засобів та виробничих і складських приміщень не є належним доказом неможливості реального здійснення господарських операцій, оскільки діяльність може здійснюватись шляхом залучення трудових ресурсів та транспорту у інший спосіб, зокрема шляхом укладення цивільно-правових та господарських договорів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відсутність факту транспортування придбаної продукції є свідченням відсутності господарської операції між ТзОВ «Електрозабезпечення» та ТзОВ «Викуп» ТзОВ «Ейс констракшен менеджмент».

Апелянт стверджує, що підписанні між ТзОВ «Електрозабезпечення та ТзОВ «Лідерком», ТзОВ «Вайз Юніон Лтд.» та основними замовниками містять неточності в хронології виконання робіт/послуг. Окрім зазначеного, ТзОВ «Електрозабезпечення» не надано жодних дозвільних документів ТзОВ «Лідерком» та ТзОВ «Вайз Юніон Лтд» на виконання електромонтажних робіт.

Проведеною перевіркою встановлено, що позивачем було укладено ряд договорів по виконанню електромонтажних робіт на таких об'єктах, як ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», Брюховицька селищна рада. На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів позивачем надано копії актів прийому виконаних робіт із змісту яких вбачається, що такі роботи нібито виконувались ТзОВ «Лідерком». Однак на спростування доводів позивача відповідачем було долучене до матеріалів лист №1360/1-4033 від 06.11.2014 р., в якому ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» повідомляє, що всі роботи передбаченні умовами договору №10 від 03.06.2011 року виконувало ТзОВ «Монтаженергопроект», а субпідрядні організації до виконання даних робіт не залучались; лист № 1694 від 31.10.2014 р., в якому Брюховицька селищна рада повідомляє, що ТзОВ «Монтаженергопроект» був фактичним виконавцем робіт по реконструкції вуличного освітлення. Апелянт вважає, що дані листи додатково підтверджують висновки податкового органу, викладенні в акті перевірки.

Таким чином, з врахуванням зібраної в ході проведення перевірки інформації щодо нездійснення ТзОВ «Електрозабезпечення» господарської діяльності, а також за відсутності інших доказів, які б вказували на фактичне надання послуг, документи на підставі яких сформовані дані податкового обліку за спірними господарськими операціями, не можуть беззаперечно підтверджувати право позивача на їх формування.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що за наслідками проведення Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Електрозабезпечення» () з питань правомірності формування сум податкового зобов'язання та податкового кредиту з ПДВ по взаєморозрахунках з ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» () за жовтень 2012 року, ТОВ «Лідерком» () за жовтень та грудень 2011року, ТОВ «Викуп» () за серпень та жовтень 2011року, та ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» () за грудень 2011 року, за результатами якої складено акт від 29.08.2014 року № 389/308/13-07-22-01-Ю/37444407.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1,п.44.3 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено поджаток на прибуток по безтоварних операціях за ІІ-ІV квартал 2011 року, 2012 рік в сумі 63291,98 грн.; вимог п.198.1,п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 ПК України, внаслідок чого зщанижено податок на додану вартість по безтоварних операціях з ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» (), ТОВ «Лідерком» (), ТОВ «Викуп» () та ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» (), в тому числі за серпень 2011 року - 3249,9 грн., за жовтень 2011 року - 19686,73 грн., за грудень 2011 року - 23633,62 грн., за жовтень 2012 року - 9272,57 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 65 726,05 грн., в т.ч. 2 434,05 грн. штрафних санкцій та № , яким позивачу органом ДПІ збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 69 802,75 грн., в т.ч. 13 960,75 грн. штрафних санкцій.

За змістом пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За змістом пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 ПК України.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту врегульовано статтею 198 ПК України.

Так, підпунктом «а» пункту 198.1статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

У розгляді цієї справи суд першої інстанції за наслідками дослідження первинних документів дійшов висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Викуп», ТОВ «Ейс констракшен менеджмент», ТОВ «Лідерком», ТОВ «Вайз Юніон ЛТД»

Однак, суд апеляційної інстанції вважає наведений висновок окружного адміністративного суду необґрунтованим та таким, що не підтверджується зібраними у справі доказами

Встановлено, між ТзОВ «Електрозабезпечення» (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «Викуп» і ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» (постачальники) з іншої, було укладено договори від 20 липня 2011 року № 16 та від 4 листопада 2011 року за №1627/1 на постачання продукції.

Згідно умов укладених договорів, які повністю ідентичні за своїм змістом, постачальник зобов'язується здійснювати поставки покупцеві технічної продукції та обладнання, а покупець оплатити її вартість згідно виставлених розрахунків, специфікацій або накладних. Загальна вартість кожної угоди складає 900 000 грн., в т.ч. ПДВ - 150 000 грн.

На виконання умов договорів позивачем надано видаткові та податкові накладні, до матеріалів справи долучено товарно-транспортні накладні на підтвердження здійснення перевезень та банківські виписки на підтвердження перерахування коштів.

Придбаний позивачем товар використаний у господарській діяльності (договори із Брюховецькою сільською радою, акти виконаних робіт, податкові накладні, банківські виписки знаходяться в матеріалах справи).

Крім того, 9 липня 2012 року між ТОВ «Будмонтажресурс» (генпідрядник) з однієї сторони, та ТОВ «Електрозабезпечення» (підрядник) з іншої, було укладено договір підряду № 09/07/12, згідно умов якого підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов договору роботи «монтаж внутрішньої електричної мережі електропостачання завершення будівництва Реабілітаційного комплексу на 300 місць: «Перший пусковий», корпус №1 (центральна сходова з ліфтами) по вул. Спортивній в с.м.т. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи. Вартість виконаних робіт - 131618,40 грн., в т.ч. ПДВ - 21 936,40 грн.

Встановлено також, що між ТОВ «Електрозабезпечення», з однієї сторони, та ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» і ТОВ «Лідерком» було укладено договори на виконання електромонтажних робіт, відповідно №35 від 01.10.12 року та №352 від 08.09.11 року.

Вказані контрагенти позивача виступали субпідрядними організаціями за договорами, які уклав позивач із ТОВ «Будмонтажресурс» по монтажу внутрішньої електромережі будівництва Реабілітаційного комплексу на 300 місць в смт. Великий Любінь, Городоцького р-ну, Львівської обл., із Брюховецькою сільською радою для освітлення вулиць та ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» (копії договорів, актів виконаних робіт, податкових накладних, банківських виписок на перерахування коштів за виконані операції є в матеріалах справи).

На підтвердження факту виконання робіт ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» і ТОВ «Лідерком» на користь позивача до матеріалів справи долучено акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, акти здачі-приймання робіт, банківські виписки на доказ перерахування коштів за виконані роботи.

Однак, згідно бази даних «Податковий блок» Автоматизованого співвставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» за серпень, жовтень та грудень 2011 року, жовтень 2012 року наявні розбіжності, причиною чого є наявність актів по контрагентам-постачальникам ТзОВ «Електрозабезпечення», що не підтверджують дані платника податків ТзОВ «Електрозабезпечення», а саме:

- акт від 13.05.2013 року №1623/22.8/35917680 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Викуп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року. Сума розбіжностей ПДВ по взаємовідносинах із зазначеним постачальником становить 10350,06 грн. (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві);

- акт від 17.05.2013 року № 1599/22.8/36757122 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.07.2011 року по 31.03.2013 року. Сума розбіжностей ПДВ по взаємовідносинах із зазначеним постачальником становить 9526,69 грн. (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві);

- акт від 17.05.2013 року №1698/22.8/35197074 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лідерком» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.09.2011 року по 29.02.2012 року. Сума розбіжностей ПДВ по взаємовідносинах із зазначеним постачальником становить 26693,50 грн. (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві);

- акт від 24.05.2013 року № 1796/22.10 /36569727 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» щодо підтвердження фінансово-господарських відносин з контрагентами (покупцями та продавцями) за період діяльності з 01.01.2012 року по 30.04.2013 року. Сума розбіжностей ПДВ по взаємовідносинах із зазначеним постачальником становить 9272,57 грн. (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві).

Тобто, контрагенти позивача відсутні за податковою та фактичною адресою.

Із змісту Акту від 13.05.2013 року №1623/22.8/35917680 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Викуп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року видно, що директором ТОВ «Викуп» був громадянин ОСОБА_1

З протоколу допиту свідка ОСОБА_1, отриманого 07.05.2012 року старшим слідчим з ОВС СВ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_2 видно, що громадянин ОСОБА_1 за спеціальністю технік-технолог, без будівельної освіти. У 2010 році на пропозицію невідомого чоловіка зареєстрував за винагороду ТОВ «Викуп». Однак жодної діяльності від імені ТОВ «Викуп» не здійснював, а лише іноді підписував первинні документи на прохання невідомої особи.

Встановлено, що ТОВ «Викуп» фактично не могло здійснювати господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) через відсутність у підприємства майна, інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення діяльності.

Крім того, до ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС від ГСУ Міністерства і зборів України отримано протокол допиту свідка ОСОБА_1, із змісту якого видно, що громадянин ОСОБА_1 у 2010 році за винагороду на пропозицію невідомого чоловіка зареєстрував на своє ім'я ТОВ «ВТ-Техбуд». На ОСОБА_1, як на директора та головного бухгалтера, за таких самих обставин також було зареєстровано ТОВ «Ейс констракшен менеджмент». Однак, жодної діяльності від імені ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» він не здійснював, а лише деколи підписував первинні бухгалтерські документи, які надавала йому невідома особа. Доступу до рахунків банку не мав.

В ході аналізу податкової звітності ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності. Згідно податкової звітності, поданої до ДПІ у Печерському районі м.Києва ДПС, інформація про загальну чисельність працюючих на ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» відсутня. Відсутні також трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Із змісту Акту від 17.05.2013року №1698/22.8/35197074 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лідерком» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.09.2011 року по29.02.2012 року видно, що директором ТОВ «Лідерком» був громадянин ОСОБА_3., а згодом - ОСОБА_4

На підприємстві відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС від ГСУ ФР Міністерства доходів і зборів України отримано податкову інформацію у вигляді протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 26.07.2012 року, який у періоді, що підлягав перевірці, був директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Лідерком» в одній особі.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_3 встановлено, що він за грошову винагороду погодився взяти участь у реєстрації ТОВ «Лідерком» та ряду інших підприємств без мети здійснення господарської діяльності. Фактично будь-якої господарської діяльності на ТОВ «Лідерком» не проводив, будь-яких товарів, робіт чи послуг нікому не постачав і не надавав та ні від кого не отримував.

Встановлено також, що на момент проведення перевірки ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» керівником підприємства був ОСОБА_5, а головним бухгалтером - ОСОБА_3

В ході проведення перевірки ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» встановлено відсутність трудових ресурсів,основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Украхїні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Украхїні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства віл імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осій, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено, засновники та керівники контрагентів позивача жодних довіреностей від свого імені для реєстрації та ведення господарської діяльності не виписували, рахунків в установах банків не відкривали. угод з іншими суб'єктами підприємницької діяльності не укладали, податкової звітності не складали, не підписували та до податкових органів не подавали.

Відповідно до інформаційного листа ВАС України від 02.06.2011 року №742/11/13-11з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як зазначено у вказаному інформаційному листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

На спростування доводів позивача про реальність господарських операцій (послуг) до матеріалів справи долучено:

- лист №1360/1-4033 від 06.11.2014 року, із змісту якого видно, що ТзОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» повідомляє про те, що всі роботи, передбаченні умовами договору №10 від 03.06.2011 року, виконувало ТОВ «Електрозабезпечення» і жодні субпідрядні організації до виконання даних робіт не залучались.

- лист № 1694 від 31.10.2014 року, в якому Брюховицька селищна рада повідомляє, що ТзОВ «Монтаженергопроект» було фактичним виконавцем робіт по реконструкції вуличного освітлення.

На думку суду апеляційної інстанції, контрагенти позивача фактично не могли самостійно здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості один від одного.

Особи, відповідальні за фінансово-господарську діяльність контрагентів позивача у періоді, що перевірявся, заперечують свою участь у створенні та діяльності товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, що знайшло своє підтвердження допустимими доказами у справі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на постанову Верховного Суду України від 05.03.2012 року у справі № 21-421а11, прийнятою за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, в якій зазначено, що підписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрозабезпечення» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та не засновані на нормах права, оскільки суми податкового кредиту за відповідний період не знайшли у повній мірі свого підтвердження первинними документами, оформленими у відповідності до наведених законодавчих вимог, та які відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, ч. 4 ст.202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі №813/6918/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрозабезпечення» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.02.2016 року.