Справа № 826/21317/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

09 лютого 2016 року 09:40 справа №826/21317/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПідприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд"
до1. Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області
третя особаМіжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників
провизнання протиправною бездіяльності, стягнення надмірно сплаченого податку
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд" (далі по тексту - позивач, ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі по тексту - відповідач 1, ДПІ у Суворовському районі) та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДКСУ), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн. на підставі заяви позивача від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ; 2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача через ГУ ДКСУ суму надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі по тексту - третя особа, МГУ-ЦО).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/21317/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 21 січня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечив, представники відповідача 1 та відповідача 2 до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" звернулось до ДПІ у Суворовському районі із заявою від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ, в якій просило повернути надміру сплачені грошові кошти по філії ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" в місті Одесі у розмірі 3 948 158,00 грн., які залишились на обліковій картці авансових внесків з податку на прибуток (КБК 11023300) та податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів (КБК 11023300) за структурний підрозділ, облікову картку якого було відкрито у ДПІ у Суворовському районі.

За результатом розгляду заяви позивача від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ ДПІ у Суворовському районі направила лист від 04 червня 2015 року №3864/8/15-54-20-044 до Координаційно-моніторингового управління Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, на виконання вимог наказу останнього від 17 квітня 2015 року №429 "Про індикативні показники доходів за ІІ квартал 2015 року" про надання інформації щодо сум очікуваного зарахування надміру (помилково) сплачених сум погашення податкових зобов'язань за іншими кодами бюджетних класифікацій та повернення на поточний рахунок по заяві платника.

Однак, станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем 1 не вирішено питання щодо повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн. на підставі заяви позивача від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ.

Позивач зазначає про протиправність бездіяльності відповідачів щодо не вчинення дій спрямованих на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань, оскільки за останнім обраховуються суми надмірно сплачених коштів в розмірі 3 948 148,00 грн., в результаті перенесення сум переплати з авансових внесків на прибуток підприємств по консолідованій сплаті податку.

Відповідач 1 у письмовому запереченні посилається на лист Державної фіскальної служби України від 02 березня 2015 року №7025/7/99-99-19-02-17 та мотивує свою позицію тим, що дії щодо заявлених до повернення кошти будуть здійснюватись починаючи з 01 січня 2016 року.

Відповідач 2 письмових заперечень проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 Податкового кодексу України).

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року №882/1188 (далі по тексту - Порядок), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі.

Разом з тим, за змістом пунктів 9, 10 Порядку надані податковим органом висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань реєструються територіальними органами Державного казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді. На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку, а саме згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" суми податку у розмірі 3 948 148,00 грн., відсутність податкового боргу та подання заяви про повернення коштів.

Судом встановлено, що листом Державної фіскальної служби України від 02 березня 2015 року №7025/7/99-99-19-02-02-17 надані роз'яснення щодо змін, внесених до Податкового кодексу України, а саме щодо відміни положень по консолідованій сплаті податку на прибуток відокремленими підрозділами юридичної особи. Так, платники податків, які станом на 31 грудня 2014 року перебували на консолідованій сплаті податку на прибуток, подання консолідованої податкової декларації з податку на прибуток та розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2013 року №3, за звітний період - 2014 рік здійснюють як і у минулому році, за місцем реєстрації юридичної відокремлених підрозділів. Оскільки нова редакція розділу III "Податок на прибуток підприємств" Податкового кодексу України не містить положень щодо консолідованої сплати податку на прибуток та не визначає відокремлені підрозділи юридичної особи окремими платниками цього податку, у розрахунку за 2014 рік визначення щомісячних авансових внесків, що підлягатимуть сплаті у березні 2015 року - травні 2016 року, не провадиться. Загальна сума таких авансових визначається в цілому по платнику податку - юридичній особі в Податковій декларації з податку на прибуток підприємства.

Тобто, при розрахунку щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (рядок 23 декларації за 2014 рік), які підлягають сплаті, починаючи з березня 2015 року, значення рядка 13.2 "Сума податку, нарахованого платником податку на прибуток (при консолідованій сплаті) за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів" Додатка ЗП до рядка 13 Декларації не враховується.

Згідно облікової карти платника податку за філією позивача обліковується переплата по податку на прибуток підприємств у розмірі 3 948 158,00 грн., яка виникла в результаті перенесення сум переплати з авансових внесків на прибуток підприємств по консолідованій сплаті податку відповідно до листа Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 08 жовтня 2015 року №11264 на виконання вимог наказу Міністерства фінансів України від 20 липня 2015 року №651.

Переплата у розмірі 3 948 158,00 грн., підтверджується також актом від 01 квітня 2015 року №714-20, складеного за наслідками проведення звірення розрахунків між позивачем та відповідачем 1, відповідно до якого позитивне сальдо по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, станом на 16 березня 2015 року становило 3 948 158,00 грн.

При цьому факт наявності надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 3 948 158,00 грн. відповідачем 1 не заперечується.

Як встановлено вище, ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" подало до ДПІ у Суворовському районі заяву про повернення надміру сплачених грошових коштів по філії ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" в місті Одесі від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ.

Доказів наявності у ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" податкового боргу відповідачами до суду не надано.

Наведене свідчить, що позивач має право на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 3 948 158,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій, направлених на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн. на підставі поданої заяви.

У свою чергу, позовні вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки право на повернення сплачених податків і зборів виникає на підставі висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, який направлено органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а, враховуючи відсутність вказаних обставин, така вимога є передчасною.

Зазначена позиція також узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладених у постановах від 24 листопада 2015 року у справі №21-3669а15 та від 02 грудня 2015 року у справі № 21-2650а15,

Так, Верховний Суд України наголосив, що відшкодування податку з Державного бюджету України є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості, та зазначив, що вимога в частині стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податкових зобов'язань не є правильним способом захисту прав платника податків.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин практики Верховного Суду України щодо стягнення з бюджету надміру сплачених податків, яка склалась протягом 2008-2009 років, оскільки нова позиція Верховного Суду України повністю відповідає порядку, передбаченому у статті 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 1 не доведено правомірність бездіяльності щодо неповернення надмірно сплачених коштів з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПІІ "Макдональдз Юкрейн Лтд" підлягає частковому задоволенню.

Частина третя статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення до суду) встановлює, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Матеріали справи підтверджують, що майнові вимоги позивач сплатив судовий збір у розмірі 487,20 грн., тобто 10 відсотків розміру ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог з позивача належить стягнути суму судового збору, що підлягає сплаті, пропорційно до задоволеної частини вимог та з урахуванням сплаченої частини суми судового збору.

Таким чином, решта суми судового збору у розмірі 90 відсотків розміру ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, а саме 4311,72 грн. (4 872,00 грн. - 487,20 грн. - 73,08 грн.), з урахуванням судового збору за задоволені вимоги немайнового характеру, має бути стягнута на користь Державного бюджету України з позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд" задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо не вчинення дій, направлених на повернення Підприємству з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд" суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 3 948 148,00 грн. на підставі заяви Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд" від 27 квітня 2015 року №833/05-ЕВЕ.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн Лтд" (; місто Київ, вулиця Гришка, будинок 7) на користь Державного бюджету України (отримувач УДСКУ у Печерському районі, код 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, рахунок 4007) суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4311,72 грн. (чотири тисячі триста одинадцять гривень сімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко