Справа № 2-а-4316/09/1470
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 р.Справа № 2-а-4316/09/1470

Категорія:2.11.3Головуючий в 1 інстанції: Єнтіна А.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Шеметенко Л.П.

судді Жука С.І.

при секретарі Єршовій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного малого підприємства «Орбі»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2010 року у справі за позовом приватного малого підприємства «Орбі»до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне мале підприємство «Орбі»звернулося до суду з позовом до ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва про скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2009 року № 00006223/0, № /0.

Свої позовні вимоги ПМП «Орбі»обґрунтувало відсутністю порушень діючого законодавства за які могли бути донараховані суми податків та штрафних санкцій спірними рішеннями.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2010 року в задоволенні вищенаведеного позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПМП «Орбі»просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову суд першої інстанції виходив з безпідставності позову ПМП «Орбі».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено.

Відповідачем була проведена перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року результати якої відображені в Акті від 13 квітня 2009 року № 671-23-00-19289486 /а.с. 9-46/.

Перевіркою встановлено порушення позивачем абз. 2 п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»та п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»внаслідок чого позивачем було занижено валові доходи на загальну суму 10875 гривень, завищено валові витрати на загальну суму 107076 гривень і відповідно занижено податок на прибуток на загальну суму 29488 гривень, а також завищення податкового кредиту на загальну суму 21415 гривень і відповідно занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на наведену суму у періоді охопленому перевіркою.

Зміст порушень полягав у не включенні до складу валового доходу безповоротної фінансової допомоги отриманої від ТОВ «Сінгуляр» і ПП «Монада 05»у загальній сумі 10875 гривень (зазначена безповоротна фінансова допомога виникла внаслідок не оплати наведеним підприємствам ремонтних робіт на зазначену суму у 2006 році); включенні до складу валових витрат сум (загальна сума 107076 гривень) оплати субпідрядних будівельних робіт отриманих позивачем від ТОВ «Соллис» та ТОВ «Агростройтехнології»не підтверджених первинними документами з обліку будівництва, а саме КБ-2в «Актом приймання виконаних підрядних робіт»та КБ-3 «Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт»; а також включенні до складу податкового кредиту сум податку з ПДВ у розмірі 21415 гривень сплачених ТОВ «Соллис»у звязку з придбанням вищенаведених будівельних робіт без мети їх подальшого використання у межах власної господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного Акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 30 квітня 2009 року № 00006223/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток у загальній сумі 32123 гривень (21415 гривень основного платежу та 10708 гривень штрафних санкцій), № /0 про визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 44232 гривень (29488 гривень основного платежу та 14744 гривень штрафних санкцій) /а.с. 7-8/.

Відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»вiд 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР, валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

При цьому, за визначенням пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 цього Закону України безповоротна фінансова допомога це сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кредиторська заборгованість, яка виникла у позивача в 2006 році, перед ТОВ «Сінгуляр»і ПП «Монада 05»у загальній сумі 10875 гривень є безповоротною фінансовою допомогою так як строк позовної давності за вимогами по неї сплинув у 2009 році.

Відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Спільним наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з питань будівництва та архітектури від 21 червня 2002 року N 237/5, який був чинний на час виникнення спірних відносин, затверджено типові форми первинних облікових документів будівництва, зокрема КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт»та КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт». Наведені типові форми розповсюджуються на будівельні підприємства і будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від виду власності, які виконують будівельні та монтажні роботи, роботи по капітальному та поточному ремонту будинків та споруджень та інші підрядні роботи незалежно від форм власності даного підприємства та джерел фінансування даних робіт.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про віднесення позивачем до валових витрат сум витрат не підтверджених відповідними документами, а саме КБ-2в «Актом приймання виконаних підрядних робіт»та КБ-3 «Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт».

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»вiд 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про заниження позивачем сум ПДВ, що підлягає сплаті ним до бюджету.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного малого підприємства «Орбі»залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2010 року у справі за позовом приватного малого підприємства «Орбі»до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва про скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2009 року № 00006223/0, № /0 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 29.11.2010 року.

Головуючий /ОСОБА_1/

Судді /ОСОБА_2/

/ОСОБА_3/