Справа № 2-а-5667/10
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Литовченка О.В., при секретарі Лесняк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 18.08.2010 року керував автомобілем Пежо, д.н. НОМЕР_1, який належить дружині ОСОБА_3. Рухаючись в темну пору доби в м. Запоріжжя зі швидкістю десь 50 км/год., під'їхав до перехрестя. В цей час на світлофорі горіло зелене світло. Коли до перехрещення проїжджих частин дороги залишалося близько 5-7 метрів, зелене світло світлофору один раз блимнуло та змінилося на жовтий колір. Це було несподівано, адже зазвичай перед ввімкненням жовтого сигналу світлофору зелений блимає десь 3 рази. Враховуючи швидкість його автомобіля та відстань, яку він подолає навіть при екстреному гальмуванні (29-34 метри), щоб не створювати аварійної ситуації, адже позаду рухався ще один автомобіль, виконуючи вимоги п. 12.9 «г», який забороняє водієві різко гальмувати, продовжив подальший рух. За перехрестям був зупинений інспектором ДПС. Причиною зупинки стало начебто вчинене порушення Правил дорожнього руху.

Незважаючи на пояснення позивача про те, що за правилами дорожнього руху водій повинен був закінчити проїзд перехрестя, старшим інспектором взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2, був складений протокол про порушення п. 8.7.3 правил дорожнього руху, та винесена постанова АР № 202987 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з зазначених підстав, пояснив, що правопорушення не допускав, дії інспектора ДПС по складанню протоколу та винесенню постанови неправомірні.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи до суду теж не надано. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Позивач та його представник не заперечують проти розгляду справи без участі відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивач 18.08.2010 року керував автомобілем Пежо, д.н. НОМЕР_1 близько 3 годин 50 хвилин на 253 км автошляху Харків-Симферополь.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2010 року АР № 202987 старшого інспектора взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 18.08.2010 року о 23 год. 40 хв. на 293 км. а/д Харків-Симферополь, керуючи автомобілем Пежо, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора (а.с. 4). Крім цього, того ж дня старшим інспектором взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач своєї вини не визнав (а.с. 3).

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачем не надані докази вини ОСОБА_1 в порушенні п. 8.7.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обовязок щодо доказування правомірності своїх дій, всупереч вимогам ст. 251, 256 КУпАП, доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Сам позивач, не заперечуючи того факту, що він дійсно знаходився в зазначеному в постанові місці та в зазначений в ній час на вказаному автомобілі, факт скоєння ним правопорушення заперечив.

Також суд приходить до висновку, що адміністративне правопорушення не було зафіксовано належним чином як того вимагає чинне законодавство. Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектором під час складання протоколу, постанови про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення не в повній мірі були зясовані обставини справи, характер вчиненого діяння, дані, що характеризують ОСОБА_1, винність у вчиненні даного порушення та інші обставини, що мають істотне значення для правильного обєктивного, повного та всебічного вирішення питання по суті згідно вимог діючого законодавства, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Встановлення в ході судового розгляду фактів порушення субєктом владних повноважень при прийнятті оскарженого рішення вимог ст. 247 КУпАП є підставою для задоволення позову та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому постанова старшого інспектора взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 245-246, 251, 258, 280, 289, 293, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову АР № 202987 від 18 серпня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим інспектором взводу № 2 роти ДПС № 1 ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко