Справа № 814/4170/15
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 січня 2016 року Справа № 814/4170/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., секретаря судового засідання Кафанової Г.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Очаківська, 45, с. Куцуруб, Очаківський район, Миколаївська область, 57550

доОчаківської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Шкрептієнко, 27, м. Очаків, Миколаївська область,57500

провизнання протиправним та скасування рішення від 15.07.2015р. №00000/14-07-15/НОМЕР_1,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач, ФОП ОСОБА_1Л.) звернулась до суду з позовом до Очаківської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі-відповідач, Очаківська ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування рішення Очаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.07.2015р. №00000/14-07-15/НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій у розмірі 17 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення про застосування фінансових санкцій від 15.07.2015р. №00000/14-07-15/НОМЕР_1 є протиправним та прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки 05.05.2015 р. був останній день дії ліцензії серії АЕ №423341 виданої позивачу 17.04.2014 р. на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту), тому ніякого порушення законодавства зі сторони позивача не було допущено.

Відповідач позовні вимоги не визнає, надав суду письмові заперечення, в яких зазначає про законність прийнятого рішення, яким суб'єкту господарювання визначено суму штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав письмові заперечення проти позову.

Проаналізувавши діюче законодавство, матеріали справи, судом встановлено наступне.

17.04.2014 р. ГУ Міндоходів в Одеській області була видана позивачу ОСОБА_2 серії АЕ №423341 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту), реєстраційний номер 83, дата реєстрації 16.04.2014 р., термін дії ліцензії з 05.05.2014 р. по 05.05.2015 р.

30.04.2015 р. ГУ ДФС в Одеській області була видана позивачу ОСОБА_2 серії АЕ №603788 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту), реєстраційний номер 41, дата реєстрації 23.04.2015 р., термін дії ліцензії з 06.05.2015 р. по 06.05.2016 р.

02.07.2015 р. уповноваженими представниками ГУ ДФС в Одеської області була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Чорноморське, вул. Гвардійська, б. 28, магазин "Ветеран" з питань додержання вимог встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами.

За результатами даної перевірки відповідачем складено Акт №147/15-17-21-01-16 від 06.07.2015 р., в якому встановлено факт порушення ч. 11 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: у магазині "Ветеран" 05.05.2015 р. проводилась роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії.

15.07.2015 р. на підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення №00000/14-07-15/НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим відповідачем, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 11 та 17 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі субєкта господарювання терміном на один рік і підлягають обовязковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі субєкта господарювання.

Як встановлено судом, позивачу було видано ліцензію №423341 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додавання спирту), реєстраційний номер 83, дата реєстрації 16.04.2014 р., з терміном дії ліцензії з 05.05.2014 р. по 05.05.2015 р.

Статтею 252 Цивільного кодексу України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З урахуванням викладеного, позивач має право здійснювати реалізацію алкогольних напоїв з 05.05.2014 р., тобто з дня, визначеного початком терміну дії ліцензії. Отже, 05.05.2014 р. є першим днем річного строку, на який видається ліцензія на право роздрібної торгівлі.

Статтею 254 Цивільного кодексу України визначено, що строк визначений роками спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що субєкт господарювання має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати зазначеної в ліцензіях на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. При цьому, останнім днем реалізації права на торгівлю буде дата, що передує даті, зазначеній у таких ліцензіях.

Враховуючи те, що ліцензія, яка видана позивачу дійсна до 05.05.2015 р., то термін її дії спливає о 23:59 год. 04.05.2015 р. та не охоплює 05.05.2015 р.

Вказана позиція висвітлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.03.2014 по справі №К/9991/11257/12.

Відповідно до ст. 17 Закону, до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, на підставі зазначених матеріалів перевірки та відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790, відповідачем було прийнято рішення №00000/14-07-15/НОМЕР_1 від 15.07.2015р., про застосування фінансових санкцій до позивача на загальну суму 17000,00грн.

Щодо форми рішення про застосування фінансових санкцій, слід зазначити наступне.

За своєю правовою суттю застосовані Рішенням санкції є адміністративно-господарськими у розумінні статей 238, 239 та 241 Господарського кодексу України, оскільки вони застосовуються за порушення у сфері управління господарською діяльністю.

У своєму інформаційному листі від 28.03.2014 р. №375/11/14-14 ВАСУ, зазначив, що у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, контролюючий орган зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Прийняття будь-яких інших рішень в даному випадку суперечитиме Податковому кодексу України. Форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами ПКУ.

Приписи інших нормативних актів (зокрема ст. 17 Закону України N 481/95 від 19.12.95 р. та постанови Кабміну N 790 від 02.06.2003 р.) у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам ПКУ. Тобто форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена Постановою N 790, в даному випадку не може застосовуватися контролюючими органами, оскільки відповідні норми в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності ПКУ) у контролюючих органів в розумінні ПКУ відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Водночас ВАСУ вважає, що рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Це означає, що якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

ВАСУ наголошує, що запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності тощо.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. є обґрунтованими і правомірними, прийнятим на підставі, у межах та спосіб, передбачений законами України.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення/отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.П. Фульга