Справа № 803/3915/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Справа № 803/3915/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» (далі ПП «ТК «Укр-Петроль») звернулося з позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування наказу від 23.11.2015 року №728 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та податкового повідомлення-рішення від 24.12.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 9794,24 грн., в тому числі: за основним платежем на 6529,49 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3264,75 грн.

19.01.2016 року товариство подало заяву про збільшення позовних вимог, в якій підтримує позовні вимоги первісного позову, а також просить визнати протиправними дії Ковельської ОДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ТК «Укр-Петроль» з питань правильності відображення показників задекларованих у декларації акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року.

09.02.2016 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки виявлені в акті перевірки порушення щодо заниження підприємством акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за вересень 2015 року, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, з договорів поставки та купівлі-продажу вбачається, що ПП «ТК «Укр-Петроль» реалізовує паливно-мастильні матеріали на користь субєктів підприємницької діяльності для комерційного використання, тобто поставка нафтопродуктів відбувається виключно на умовах оптової купівлі-продажу пального субєктам господарювання для комерційного використання, з огляду на що просить визнати оскаржуване рішення протиправним та скасувати.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, подав клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

У письмових запереченнях відповідач позовних вимог товариства не визнав, посилаючись на правомірність висновків, зроблених при проведенні перевірки. Зазначив, що згідно отриманих для огляду від ПП «ТК «Укр-Петроль» документів перевіркою було встановлено, що між позивачем та юридичними особами було укладено ряд договорів купівлі-продажу нафтопродуктів. В ході здійснення операцій за вищевказаними договорами позивачем у вересні 2015 року виписано покупцям видаткові накладні та складено роздаткові відомості всього на загальну суму 137108,62 грн., в тому числі акцизний податок 6529,49 грн. В додатку №6 до декларації з акцизного податку за вересень 2015 року ПП «ТК «Укр-Петроль» відображено вартість підакцизних товарів, реалізованого для комерційної діяльності, в сумі 130579,64 грн. Таким чином, перевіркою встановлено, що нафтопродукти відпускаються покупцям через АЗС за ціною з урахуванням акцизного податку. Просив в задоволенні позову відмовити повністю, справу розглядати за відсутності представника Ковельської ОДПІ.

Оскільки представники сторін в судове засідання не прибули, тому судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача, представника відповідача на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що з 02.12.2015 року по 04.12.2015 року відповідно до наказу Ковельської ОДПІ від 23.11.2015 року №728 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України головним державним інспектором відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Ковельської ОДПІ ОСОБА_1 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «ТК «Укр-Петроль» з питань правильності відображення показників, задекларованих у декларації акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року, за результатами якої складено акт від 09.12.2015 року №1057/15.02/36905994 (а.с.36-41).

Відповідно до висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення товариством вимог ст.213, ст.214, п.п.215.3.4 ст.215, ст.216 Податкового кодексу України та наказу Міністерства Фінансів України від 23.01.2015 року №14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», в результаті чого занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за вересень 2015 року, в сумі 6529,49 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 9794,24 грн., в тому числі: за основним платежем на 6529,49 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3264,75 грн. (а.с.25).

Так, перевіркою встановлено, що позивачем в розділі 5.4 та розділі 6.4 Додатку 6 до декларації з акцизного податку за вересень 2015 року (а.с.45) відображено суму від реалізації підакцизних товарів (бензини моторні, інші нафтопродукти) для комерційного використання в розмірі 130579,64 грн., а згідно із видатковими накладними та роздатковими відомостями сума реалізації підакцизних товарів для комерційного використання становить 137108,62 грн., відтак, встановлена розбіжність на суму 6529,64 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України обєктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

Таким чином, обовязковою умовою реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Відповідно до спеціального витягу з ЄДР видами діяльності ПП «ТК «Укр-Петроль» є, зокрема, роздрібна торгівля пальним та оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктам (а.с.26-27).

Згідно із Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №14, Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:

графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

у графі 5 «Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр.3 - гр.4)» вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

З аналізу наведеного вбачається, що законодавцем окремою графою виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Судом встановлено, що 19.10.2015 року ПП «ТК «Укр-Петроль» було подано до Ковельської ОДПІ декларацію акцизного податку за вересень 2015 року, зазначивши місцезнаходження пункту продажу товарів Волинська область, місто Ковель, вулиця Варшавська, 1а, 3. В додатку 6 до декларації акцизного податку за вересень 2015 року «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів», зокрема в графі 4, позивачем відображено вартість підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання у сумі 130579,64 грн.(бензини моторні 25005,82 грн.; інші нафтопродукти (легкі, середні та важкі дистиляти) 105573,82 грн.) (а.с.42-45).

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Укр-Петроль» було укладено з юридичними особами договори купівлі-продажу та поставки нафтопродуктів, а саме: договір від 01.01.2015 року №27, додаткова угода від 01.01.2015 року до договору купівлі-продажу від 01.01.2015 року №27; договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 13.06.2014 року №81001, додаткова угода від 01.01.2015 року до договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 13.06.2014 року №81001; договір від 01.01.2015 року №23, додаткова угода від 01.01.2015 року до договору купівлі-продажу від 01.01.2015 року №23; договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 06.07.2015 року №615; договір від 02.01.2014 року №467, додаткова угода до договору купівлі-продажу від 02.01.2014 року №467; договір купівлі-продажу від 01.01.2015 року №4; договір поставки від 15.08.2014 року №28951П.

Відповідно до умов вказаних договорів продавець (ТзОВ «Укр-Петроль») в порядку та на умовах, визначених договорами, передає у власність та відпускає покупцю автомобільні бензини та дизельне паливо (нафтопродукти) по відомостях за ціною, яка встановлена на день фактичного відпуску на всі види нафтопродуктів на АЗС продавця.

Оплата здійснюється покупцем шляхом 100% передоплати за нафтопродукти на розрахунковий рахунок продавця. Підставою для оплати є рахунок, накладна на відвантаження нафтопродуктів. Підтвердженням розрахунків є оригінал проведеного платіжного доручення, завіреного банківською установою.

Крім того, у вказаних договорах та додаткових угодах зазначено, що нафтопродукти на умовах даних договорів передаються покупцю для комерційного використання.

ТзОВ «Укр-Петроль» у вересні 2015 року в ході здійснення операцій за вищевказаними договорами виписано покупцям видаткові накладні та складено роздаткові відомості на загальну суму 137108,62 грн.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи документів слідує, що ТзОВ «Укр-Петроль» згідно із договорами купівлі-продажу було реалізовано юридичним особам оптову партію нафтопродуктів, відпуск яких за умовами поставки здійснюється по довірчим документам через АЗС.

Суд зазначає, що порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі Інструкція №281).

Відповідно до пункту 10.3 даної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Отже, через мережу АЗС можуть здійснюватися як операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є обєктами оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, так і операції з оптового продажу нафтопродуктів для їх подальшої реалізації кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Також виключення застосування РРО при відпуску нафтопродуктів за відомостями та за талонами підтверджується положеннями Інструкції №281/171/578/155.

Так, згідно із пунктом 10.3.1.1 Інструкції №281 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

При цьому, відповідно до пункту 10.3.1.3 Інструкції №281 відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП. У цьому ж Змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (підпункт 10.3.4.2 Інструкції №281).

Пунктом 10.3.2 Інструкції №281 встановлено, що відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

У Змінному звіті АЗС за формою №17-НП відображаються також відпуск нафтопродуктів за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). При цьому відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Таким чином, до графи 3 Додатку 6 декларації акцизного податку мають бути внесені дані граф 8, 9, 10, 11, 12 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП, а до графи 4 дані граф 9 (за відомостями), 10 (за талонами), 12 (за іншими документами).

Посилання відповідача на те, що Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, встановлено, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоровя споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

З аналізу наведеного вбачається, що дані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з оптового продажу.

Крім того, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідач не довів суду правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 24.12.2015 року №, з огляду на що дане рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь ПП «ТК «Укр-Петроль» слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1378,00 грн., сплачений позивачем згідно платіжного доручення від 05.01.2016 року №1 (а.с.24).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 24 грудня 2015 року №.

Присудити на користь Приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_2Плахтій