Справа № 154/3164/15,2-а/154/42/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 876/11238/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області про визнання дій неправомірними.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII з 27.08.2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру". У зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

При цьому колегія суддів відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки явка позивача не є обовязковою та не надано доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.08.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, яка станом на 27.08.2015 року становила 22 роки, 00 місяців і 11 днів, з яких 19 років 7 місяців і 13 днів - на посадах прокурорів в органах прокуратури Волинської області.

Однак, у призначенні такої пенсії позивачу було відмовлено з тих підстав, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру". У зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 незаконним, оскільки відповідачем безпідставно не застосовано до спірних правовідносин між сторонами положення статті 86 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015 року та яким визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України, що вказана норма є діючою, оскільки до неї зміни не внесені, що соціальні гаранті працівників прокуратури, в тому числі на пенсійне забезпечення, не можуть бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є: Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, який набрав чинності 15.07.2015 року , прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

На час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років, вказана вислуга років позивача складала 22 роки, 00 місяців і 11 днів, з яких 19 років 7 місяців і 13 днів - на посадах прокурорів в органах прокуратури Волинської області.

Однак, відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 1 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій.

Колегія суддів вважає, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII прийнято 02.03.2015 року, тобто пізніше .

Посилання позивача на те, що Закон № 1697-VII в частині вимог забезпечення права на пенсію за вислугою років ( ст. 86) набув чинності з 15.07.2015 року , тобто пізніше Закону № 213-VIII, судова колегія визнає безпідставним, оскільки зміни вказаної норми стосувались лише розміру відпрацьованого стажу, а не права на пенсійне забезпечення.

Крім цього, в тексті Закону № 213-VIII чітко визначено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії після 1 червня 2015 року, а тому Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області правомірно відмовило в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру".

Судом першої інстанції при винесенні судового рішення не враховані вказані вимоги Закону, а тому прийнято помилковий висновок про задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області задовольнити повністю.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 жовтня 2015 року у справі № 154/3164/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

ОСОБА_2