Справа № 804/4858/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/37839/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 49» Дніпропетровської міської про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила прийняти рішення про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 49» Дніпропетровської міської ради у розмірі 760429,32 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що прийняття рішення про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі порушує права Дніпропетровської міської ради та фактично позбавляє можливості власника майна погодити своїм рішенням реалізацію з прилюдних торгів активів відповідача, проаналізувати результати оцінки майна, а в разі незгоди оскаржити оцінку майна до суду. Крім того, позивачем не надані докази звернень до Дніпропетровської міської ради щодо заходів по погашенню податкового боргу наявного у відповідача, як і не надано доказів про направлення подання відповідно до п. 96.1. ст. 96 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків.

Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області замінено правонаступником Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач, ДПІ) відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про їх скасування, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 760429,32 грн. який в добровільному порядку не сплачений, а тому такий підлягає примусовому стягнення за рахунок майна боржника, оскільки на рахунках боржника відсутні кошти.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

У відповідача наявний податковий борг на загальну суму 760429,32 грн.

З метою стягнення заборгованості позивач звертався до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з розрахункових рахунків КП «ЖЕП №49» ДМР, які були задоволені: постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 року у справі № 804/15560/13-а на суму 297607,99 грн., постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 року у справі № 804/7869/14 на суму 368641,33 грн. про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків платника податків.

З метою звернення до виконання постанов суду від 17.12.2013 року по справі 804/15560/13-а та від 23.06.2014 року по справі 804/7869/14 в порядку, визначеному п.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджений постановою Національного банку України від 21.01.2004 року №22, Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська направлені інкасові доручення в установи банків, переважна більшість яких (№253, №252, №251, №62, №63, №64) повернено без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків.

Заступником начальника Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська Кабак С.В. прийнято рішення № 29 від 25.08.2011 року про опис майна у податкову заставу КП «ЖЕП № 49» ДМР ().

Податковим керуючим складено акт опису майна від 25.08.2011 року № ША-014290 на загальну суму 21308,03 грн.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, ст. 96 ПК України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, пов'язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Стаття 95 ПК України передбачає, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно із пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

За змістом ст. 89 ПК України, норми якої визначають виникнення права податкової застави, закріплено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Статтею 96 ПК України встановлений порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Згідно з пунктом 96.1 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно із пунктом 96.3 статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави вважати, що передумовою звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади в порядку статті 96 ПК України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна боржника - комунального підприємства та встановлення можливості внесення такого майна в податкову заставу.

При цьому норми статті 96 ПК України застосовується лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 ПК України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

При цьому, встановленню підлягає факт включення підприємства до переліку об'єктів права державної чи комунальної власності, що не підлягають приватизації та виконання повного переліку дій встановленого ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу із вказаних підприємств

Як встановлено судами попередніх інстанцій, КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №49» Дніпропетровської міської ради згідно з ст. 1.1 Статуту підприємства, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2012 року №48/30, є комунальним унітарним комерційним підприємством та є правонаступником Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 49, створеного відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 року №34/11 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. Відповідно до п. 1.2 ст.1 Статуту власником КП «ЖЕП №49» ДМР є територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради. Крім того, власником майна підприємства є Дніпропетровська міська рада і управління ним згідно з чинним законодавством здійснює Дніпропетровська міська рада.

В свою чергу, ДПІ не надано належних та обґрунтованих доказів, які б підтверджували, що ним було виконано повний перелік дій, встановлених ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу з комунального підприємства.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджуються з висновками судів попередніх інстанцій, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивачем не дотримано порядок стягнення податкового боргу з комунального підприємства визначений ст. 96 ПК України.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року у справі № 804/4858/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко