Справа № 804/6119/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2015 р. Справа № 804/6119/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

судді ОСОБА_1
розглянувши порядку скороченого провадження адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2015 року до суду надійшов позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 2159, 61 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу-підприємця (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 20.11.2000р.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2011р. (справа № 2а-14686/10/0470) адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення підприємницької діяльності задоволено. Підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2М.(49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Грузинська, б.30, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - припинено.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2011р. по справі №2а-14686/10/0470 набрала законної сили 15.02.2013 року.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) як субєкта підприємницької діяльності фізичну особу-підприємця припинено від 31.01.2011р. за рішення суду (справа №2а-14686/10/0470), про що також свідчить запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №3061907 від 23.09.2014р. Крім того, у даному витягу також вказано, що відповідача знято з обліку як платника податків від 24.09.2014р. за №262.

За приписами частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для державної реєстрації припинення цієї діяльності, що проводиться в порядку, встановленому статтями 47, 49 цього Закону, та передбачає надсилання судом державному реєстратору копії рішення, яке набрало законної сили, внесення останнім до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та повідомлення відповідних органів і фізичної особи-підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Відповідно до частини 3 статті 46, частини 15 статті 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV - дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення цієї діяльності, з якої фізична особа позбавляється статусу підприємця.

Отже, навіть за наявності відповідного рішення суду фізична особа має статус підприємця до внесення запису про проведення державної реєстрації припинення її підприємницької діяльності.

З моменту державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої особи, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності.

Дана правову позицію підтримує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанову Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N 3 від 01.03.2013р.

Наведене свідчить про безпідставність заявленої Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вимоги щодо стягнення із припиненого субєкта підприємницької діяльності податкового боргу, у звязку з чим суд вважає за необхідне закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 5 ч.1, ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 7 ст. 9, ст.ст. 157, 158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі №804/6119/15 за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про щодо стягнення заборгованості по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 2159, 61 грн. закрити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Розяснити позивачу, що згідно ч.3 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1