Справа № 826/23695/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" про застосування заходів реагування,-

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Пухівська, будинок 3 шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері приміщень.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Публічне акціонерне товариство "Київсільелектро" подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання наказу від 20.08.2015 року №71 та на підставі посвідчення на проведення перевірки від 04.09.2015 року №29/293, головним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту управління з надзвичайних ситуацій у Деснянському районі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві підполковником служби цивільного захисту Розкладієм П.Ю. проводилась перевірка додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту будівель, споруд, приміщень публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" (7), за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Пухівська, будинок 3.

За результатами проведеної перевірки, управлінням з надзвичайних ситуацій у Деснянському районі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 30.09.2015 №29/290, якими зафіксовано 21 епізод порушень з боку публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки:

1) у приміщеннях використовуються тимчасові дільниці електромережі (розділ IV п. 1.8, 1.18 "Правила пожежної безпеки в Україні");

2) електрощити, групові електрощитки не обладнані автономними системами пожежогасіння (розділ IV п. 1.16. "Правила пожежної безпеки в Україні");

3) з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів у приміщеннях не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (розділ IV п. 1.6. "Правила пожежної безпеки в Україні");

4) апарати відключення (вимикачі) в складських приміщеннях, встановлені не поза межами (ззовні) вказаних приміщень на не горючих стінах (перегородках) або на окремих опорах (розділ IV п. 1.15. "Правила пожежної безпеки в Україні");

5) комунікаційні отвори в протипожежних перешкодах не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує межу вогнестійкості, що вимагається будівельними нормами для цих перешкод (розділ III п. 2.4. "Правила пожежної безпеки в Україні");

6) вхідні двері виробничо-складських приміщень не обладнано табличками з вказанням категорії приміщення по пожежній небезпеці згідно НАПБ Б.03.002-2007 "Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою", класу зони по правилам улаштування електроустановок (розділ III п. 2.9. "Правила пожежної безпеки в Україні");

7) виробничий корпус не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації (розділ V п.1.2. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБНВ.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту");

8) коридори на 1-му та 2-му поверсі адміністративно-побутового корпусу які не мають природного освітлення не обладнані системою протидимної вентиляції (розділ V п.1.2., п. 10.2.4. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБНВ.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту");

9) ширина евакуаційних шляхів по коридорам адміністративного корпусу становить менше 1 м при розташуванні дверей з двох боків коридору, що відчиняються з приміщень у коридори поверхів (розділ III п.2.23., п. 5.28. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва");

10) двері на шляхах евакуації з поверхів на сходові клітки адміністративного корпусу не перенавішені в напрямку виходу людей (розділ III п.2.23.; п.5.18. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва");

11) косоури сходової клітки в адміністративному корпусі не виконані з класом вогнестійкості К 60 (розділ III п.2.23.; п. 2.17. табл. 4. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва");

12) вихід на горище в адміністративному корпусі не влаштований зі сходових кліток через протипожежні люки 2-го типу (вихід влаштований через приміщення санвузла) (розділ III п.2.23.; п.6.6. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва");

13) евакуаційні виходи не обладнані світловими показниками "Вихід" білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення (розділ III п.2.32. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва");

14) не проведено технічне обслуговування існуючих вогнегасників згідно з вимогами "Правил експлуатації вогнегасників" (розділ V п.3.10 "Правила пожежної безпеки в Україні");

15) пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежними рукавами однакового з ним діаметра та стволами, а також важелями для полегшення відкривання вентиля (розділ V п. 2.2. "Правила пожежної безпеки в Україні");

16) пожежні кран-комплекти не розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання (розділ V п. 2.2. "Правила пожежної безпеки в Україні");

17) на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказані після літерного індексу "ПК" порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (розділ V п. 2.2. "Правила пожежної безпеки в Україні");

18) двері евакуаційних виходів з коридорів на сходову клітку зачинені на замки та запори, що важко відчиняються зсередини (сходова клітка знаходиться в зачиненому стані) (розділ III п.2.37. "Правила пожежної безпеки в Україні");

19) двері складських (підсобних), виробничих та технічних приміщень не виконані протипожежними 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ-30 та сертифікатом відповідності системи УкрСЕПРО (розділ І п.7., розділ III п.2.З.; п.9.3.6. "Правила пожежної безпеки в Україні"; ДБНВ.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди");

20) територія підприємства захаращена сміттям (розділ III п.1.1. "Правила пожежної безпеки в Україні");

21) допускається експлуатація приміщень суб'єктами господарювання без подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (ст. 57 ч. 2 Кодекс цивільного захисту України).

Також до матеріалів справи позивач надав фотофіксацію виявлених порушень в ході перевірки відповідача, оформлених актом від 30.09.2015 року №29/290.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про проведення планової перевірки від 20.08.2015 року №29/156 було надіслано рекомендованим листом 26.08.2015 року, про що свідчить фіскальний чек.

Дата проведення перевірки з 28.09.2015 року по 30.09.2015 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відсутні відомості про вручення такого повідомлення, а відповідно до фіскального чеку, який містить унікальний штрих кодовий ідентифікатор - 906 та витягу УДППЗ «Укрпошта» вбачається, що повідомлення про проведення перевірки вручено відповідачу лише 02.10.2015 року, тобто уже після складання акту перевірки.

Згідно п.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Згідно п.2.8. Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України затвердженого наказом МНС України №863 від 25.05.2012 (далі - Порядок проведення перевірок), орган Держтехногенбезпеки України не пізніше ніж за десять календарних днів до дня здійснення планової перевірки надає/вручає особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі (відповідальній посадовій особі) суб'єкта господарювання повідомлення про проведення планової перевірки. У разі направлення повідомлення рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу Держтехногенбезпеки України строк одержання суб'єктом господарювання такого повідомлення повинен бути не пізніше ніж за десять днів до початку здійснення планової перевірки.

Тому, факт направлення повідомлення поштою не може слугувати доказом належного повідомлення відповідача в передбачений термін.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку, що Публічне акціонерне товариство "Київсільелектро" було належним чинном повідомлене про проведення планової перевірки.

Крім того, суд апеляційної інстанції вбачає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3.12. Порядку проведення перевірок, в останній день перевірки два примірники Акта перевірки підписуються посадовими особами органу Держтехногенбезпеки України, які здійснювали перевірку, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом, а також іншими особами, які брали участь у перевірці.

Згідно п.3.13. Порядку проведення перевірок, у разі якщо керівник суб'єкта господарювання, або його заступник, або уповноважена ним особа, яка була присутня під час здійснення перевірки, робить зауваження щодо здійснення перевірки, то вони є невід'ємною частиною акта, який підписується із зауваженнями. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати Акт перевірки посадова особа органу Держтехногенбезпеки України вносить до такого акта відповідний запис.

Як вбачається з акту перевірки №29/290 від 30.09.2015 року, він не надавався для ознайомлення представникам ПАТ «Київсільелектро» та не був підписаний начальником об'єкту ОСОБА_4, а також відсутній акт відмови від підпису, який мав бути складений, якби представник відповідача відмовився його підписати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інспектор не дотримався п.3.12., 3.13. Порядку проведення перевірок та позбавив відповідача права надавати свої пояснення та зауваження.

Також, п.3.14. Порядку проведення перевірок передбачено, що один примірник Акта перевірки надається керівнику суб'єкта господарювання, або його заступнику, або уповноваженій ним особі. У разі якщо керівник суб'єкта господарювання, або його заступник, або уповноважена ним особа відмовляється від отримання Акта перевірки особисто, такий Акт перевірки передається суб'єкту господарювання (із зазначенням вхідного реєстраційного номера) або надсилається рекомендованим листом (із зазначенням дати реєстрації в канцелярії органу Держтехногенбезпеки України як вихідної кореспонденції) із повідомленням про вручення, а на другому примірнику проставляються відповідний вихідний номер листа реєстрації в канцелярії органу Держтехногенбезпеки України як вихідної кореспонденції, яким було надіслано Акт перевірки, та дата надіслання. До примірника Акта перевірки, який зберігається протягом п'яти років в органі Держтехногенбезпеки України, додаються документи, що підтверджують факт поштового відправлення та вручення адресату Акта.

Примірник акта перевірки №29/290 від 30.09.2015 року був направлений Генеральному директору ПАТ «Київсільелектро» Іванчуку В.І. 30.09.2015 року рекомендованим листом, що підтверджено фіскальним чеком, проте відсутні відомості про вручення такого повідомлення.

Отже, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку, що акт перевірки від 30.09.2015 року №29/290 складений у відповідності до вимог частини 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В силу вимог частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Таким чином, статтями 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Так, у відповідності до пункту 26 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Згідно пунктів 1, 11, 12, 14, 18 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, крім іншого: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст. 65 Кодексу; складання актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей; складення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності та притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб і громадян, винних у порушенні законів та інших нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту; застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що заходи реагування можуть бути застосовані судом за наявності підстав, передбачених чинним законодавством, до яких належить, зокрема, невиконання суб'єктом господарювання законних вимог органу, який уповноважений здійснювати нагляд у сфері пожежної безпеки.

Однак, акт від 30.09.2015 № 29/290, який містить перелік встановлених порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, але не містить законних вимог, оформлених постановою, приписом, розпорядженням або іншим розпорядчим документом. Згідно із чинним законодавством невиконання саме таких вимог є підставою для звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації будівель.

При цьому, колегія суддів зазначає, що акт перевірки не є розпорядчим документом контролюючого органу щодо усунення порушень вимог законодавства, оскільки не містить ніяких вказівок чи обов'язкових до виконання вимог до суб'єкта та не являється нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії у розумінні ст. 17 КАС України, оскільки не має обов'язкового характеру і не тягне за собою правових наслідків, його не можливо вважати рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, яке породжує, змінює або припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, крім іншого, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Таким чином, позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі, повноваженнями застосування до суб'єктів господарювання певних заходів реагування.

Захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що позивачем не подані докази складання відносно відповідача припису, протоколу чи розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виявлених під час його перевірки та зафіксованих в акті №29/290 від 30.09.2015 року, застосування до відповідача інших заходів реагування.

Водночас, слід зазначити, що матеріали справи містять копію протоколу від 28.09.2015 року КІП № 033163 про адміністративне правопорушення відповідно до ст.175 КУпАП відносно начальника виробничої бази ОСОБА_4, який є особою відповідальною за протипожежну безпеку на об'єкті. Інших порушень не виявлено. Проте позивачем не надано доказів притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі названого протоколу, а відтак відсутні докази щодо правомірності складання зазначеного протоколу.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що незважаючи на відсутність складених відносно відповідача припису, протоколу чи розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, останнім здійснено ряд заходів на усунення виявлених та зафіксованих в акті №29/290 порушень.

Відповідачем, в підтвердження відсутності виявлених порушень, долучено до матеріалів справи копії наступних документів: договори оренди нежилих приміщень з додатками, договір про надання послуг технічного обслуговування установки автоматичної пожежної сигналізації віцд 10.11.2010 року, акти здачі-приймання робіт, договір про спостерігання за пожежною автоматикою на об'єкті з додатком, акти надання послуг, акт перевірки вуглекислотних вогнегасників шляхом зважування, видаткові накладні, акт перевірки пожежних кранів, копії поверхових планів будівлі, довідка щодо орендарів, фотоматеріали, акти прийому-передачі приміщень, оборотно-сальдова відомість по рахунках за договорами оренди, рахунки про оплату.

Крім того, ПАТ "Київсільелектро" надано договори оренди приміщень та майданчиків за адресою: вул. Пухівській, 3, м. Київ, які використовують у своїй діяльності ще 32 суб'єкта господарювання відповідно договорів оренди, що підтверджуються наявними в матеріалах справи договорами оренди з додатками та актами прийому-передачі приміщень. Вказані договори укладені відповідачем з орендарями є типовими. У кожному із тридцяти двох договорів передбачено положення згідно якого, орендар несе відповідальність за протипожежний стан, правила техніки безпеки та електробезпеки на площах, що орендуються.

Також відповідачем придбано та встановлено засоби автономного пожежогасіння відповідно до кількості електрощитів, що підтверджується рахунком про оплату №227 від 15.12.2015 року та видатковою накладною №42 від 17.12.2015 року, що додані до матеріалів справи.

Приймаючи рішення у цій справі суд попередньої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позову про застосування заходів реагування до відповідача.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує можливість створення виявленими позивачем порушеннями, допущеними ПАТ "Київсільелектро" у сфері техногенної та пожежної безпеки в їх сукупності, реальної загрози життю та/або здоров'ю людей.

Зокрема, як вбачається із акту перевірки, зафіксовані порушення в більшій своїй частині спрямовані на виявлення, усунення тощо пожежі, евакуацію під час розповсюдження пожежі, поряд з цим такі порушення жодним чином не можуть створювати загрозу безпосереднього виникнення такої пожежі.

Таким чином, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування до Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро", за адресою: місто Київ, Деснянський район, вул. Пухівська, 3, заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень передчасними.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" про застосування заходів реагування - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст рішення виготовлено: 10 лютого 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.