Справа № 2518/2-а-7248/11
Суддя: Шляхов В. І.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-7248/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Шляхова В. І.,

за участю секретаря Нерус Н. І.

та позивача,

розглянувши в письмовому провадженні в смт. Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закритття провадження в справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив скасувати постанову серії СВ1 № 039242 по справі про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2011 року про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), оскільки не порушував п. 16.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), адже зупинився так, що бачив сигнали світлофора в напрямку повороту ліворуч, куди він і мав намір продовжити рух, та в місці зупинки відсутня дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), отже діяв у відповідності до положень, що регламентують проїзд перехресть транспортними засобами.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для її правильного вирішення, а особиста участь сторін в судовому засіданні необовязкова, суд у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України визнав можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачів. Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи адміністративного позову, інші матеріали справи, зважаючи на відсутність як заперечень так і визнання позову відповідачами, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав в ньому викладених.

Не потребує доведенню, оскільки визнається сторонами, що 03 квітня 2011 року о 13 год. 00 хв. в м. Чернігів позивач керував транспортним засобом на проспекті Перемоги та з належної смуги проїхав перехрестя на проспект Миру, після чого був зупинений працівником ДАІ, де ним було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача й розяснено останьому, що розгляд справи відбудеться на місці. Позивач стверджує, що намагався пояснити інспектору про відсутність «стоп-лінії»та зупинився так, що бачив сигнали світлофора в напрямку повороту ліворуч куди й виїхав дочекавшись зеленого сигналу світлофора в основній і додатковій секціях на що інспектор не відреагував. Внаслідок розгляду справи на місці позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 450 грн.

Із оглянутої у судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вона складається з протоколу та постанови, в яких зазначено, що складовою справи є матеріали відеофіксації правопорушення.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Судом встановлено, що інспектор ДПС ОСОБА_2 має звання сержанта міліції, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 222 КУпАП має право розглядати справи і накладати адміністративні стягнення як працівник Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, який має спеціальне звання, але вимоги законодавства при винесенні оскаржуваної постанови ним не дотримані, оскільки сформульована фабула правопорушення є азначені в ній докази, що спростовують заперечення водія, в справі відсутні. Ухвала суду про їх надання в розпорядження суду відповідачем не виконана.

Мотиви та чинні нормативно-правові акти, на підставі яких суд дійшов свого висновку.

Пункт 16.3. ПДР передбачає, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали. Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає у випадку, зокрема, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть. В чому полягає порушення п. 16.3 ПДР, в постанові не відображено.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 14.04.97 р. N 341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п. 2, п. 4). Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів (ст. 27 Закону України "Про дорожній рух").

Показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху є доказами по справі (ст. 251 КУпАП), висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП). Доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, що відповідає ч. 2 ст. 71 КАС України. Додаткових доказів суду не надано.

Врахувавше викладене у сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірность дій його службової особи, тому необхідно скасувати оскаржувану постанову та в решті вимог відмовити, оскільки компетенція адміністративних сулдів не поширюється на спори про накладення адміністративних стягнен.

На підставі ст. ст. 122 ч. 2, 222, 255, 268, 288, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 1712 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора дорожньо-патрульної служби сержанта міліції ОСОБА_2, серії СВ1 № 039242 по справі про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2011 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням 450 гривень штрафу скасувати, в задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Шляхов