Справа № 802/15/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 лютого 2016 р. Справа № 802/15/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Козятинської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Козятинської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України шляхом заниження податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 24 817,80 грн. є безпідставними. Також позивач вказував, що неоподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага є необґрунтованими, оскільки анулювання банком кредитної заборгованості за кредитними договорами про надання грошових коштів не є тотожним отриманому додатковому благу, яке, відповідно до вимог ПК України, має бути оподатковано. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі; при цьому, позивачу анульовано суму пені, яка була нарахована згідно кредитного договору, а не суму основного грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 11.12.2015 №, видане на підставі акту перевірки №391/17- від 04.12.2015, протиправне, винесене з порушенням вимог чинного законодавства та таке, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Додатково пояснив, що встановлені перевіркою порушення діючого законодавства в дійсності мали місце. На думку представника відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

03.10.2007 між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Універсал" укладений кредитний договір №15/04/1082к-07, згідно якого позивачу було надано у користування кошти в сумі 15000 грн. строком на 36 місяців за процентною ставкою 33% річних.

У зв'язку із несплатою кредитного зобов'язання Банком було подано позов про примусове стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Калинівським районним судом Вінницької області прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Універсал" 19 402, 92 грн. На виконання зазначеного рішення видано судовий наказ від 10.02.2010 у справі №2-н-9.

В подальшому, Банк листом запропонував позивачу сплатити суму 5 858,98 грн. в строк до 14.09.2013, а решта заборгованості буде прощена. На виконання даної угоди Банком складено ОСОБА_3 про припинення зобов'язань за Договором №15/04/1082к-07 від 03.10.2007, згідно якого анульовано заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 817,80 грн.

На підставі п. п. 78.1.1 п. п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України та наказу на перевірку від 24.09.2015 № 549 завідувачем сектору доходів і зборів з фізичних осіб Калинівського відділення Козятинської ОДПІ ОСОБА_4 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт перевірки № 391/17- від 04.12.2015.

У висновках акту вказується про порушення позивачем п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, та встановлено заниження податку на доходи отриманого у вигляді додаткового блага (анулювання банком частини боргу) у розмірі 3989,63 грн. До такого висновку контролюючий орган прийшов враховуючи лист ПАТ "Банк Універсал", яким повідомлялось про анулювання позивачу частини боргу.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.12.2015, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4987,04 грн., в т.ч. основний платіж - 3 989,63 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 997,41 грн.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

ОСОБА_3 пп. 164.1.1. п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За правилами абз. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

ОСОБА_3 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За приписами п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

ОСОБА_3 пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Тобто визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах. При цьому анулювання кредитної заборгованості, що включає заборгованість за процентами не є фактичним отриманням доходу в розумінні Податкового кодексу та не може визначатись як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням.

Вказане також узгоджується з позицією Вінницького апеляційного адміністративного суду, що висвітлені у постанові від 04.09.2014 у справі №802/1376/14-а.

З урахуванням викладеного, суд вважає помилковим посилання відповідача на положення абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказана норма повинна застосовуватись в кореспонденції з положеннями ст. 14, п. 163.1 ст.163, п.164.1 ст.164 ПК України і не може їм суперечити.

Як уже встановлено судом, позивач згідно кредитного договору №15/04/1082к-07 отримано у тимчасове платне користування 15000 грн. під 33% річних.

ОСОБА_3 із виписки по особовому рахунку Вінницької філії ВАТ "Універсал Банк" вбачається, що позивачем сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості суму, що перевищує тіло кредиту.

Так, відповідно до виписки особового рахунку ОСОБА_1 вчасно здійснено погашення кредиту за кредитним договором в сумі 11 935, 68 грн. Крім того, на виконання пропозиції Банку по врегулюванню заборгованості позивачем здійснено сплату в розмірі 5 858,98 грн.

ОСОБА_3 про припинення заборгованості така вважається погашеною повністю шляхом її прощення.

Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості по договору станом на 04.12.2008, яка становить 19 402, 92 грн. в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту становить 4 720,58 грн.; сума дострокового стягнення кредиту становить 4 774,20 грн.; відсотки - 3 339, 79 грн. та пеня - 6 568,35 грн.

Отже враховуючи, що на виконання обовязку, встановленого кредитним договором, ОСОБА_1 фактично повернуто на рахунок банку кошти, які перевищують розмір отриманих коштів в якості кредиту; сторонами по договору було припинено дію договору кредиту на певних умовах. Відтак суд приходить до висновку про те, що позивачем не було отримано оподаткованого доходу в розумінні ст. 14, п. 163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, ст.165 ПК України, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 вересня 2014 року у справі № К/800/40206/14.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого податкового повідомлення-рішення вимогам податкового законодавства, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

В силу положень ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі зазначеної норми на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду з адміністративним позовом судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Козятинської ОДПІ головного управління ДФС у Вінницькій області від 11.12.2015 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козятинської ОДПІ головного управління ДФС у Вінницькій області () на користь ОСОБА_5 (і.код НОМЕР_2) судові витрати у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 21 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна