Справа № 826/13343/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “МАРЛОС”, яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 р. № 18-11 с

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “МАРЛОС”, яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 р. № 18-11 с (далі — позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі — відповідач або ДПІ у Печерському районі м. Києва), в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року, поданої позивачем;

2) зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року, подану позивачем;

3) зобов'язати відповідача внести та відобразити показники з поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року до електронних інформаційних баз даних;

4) вважати поданою 18.06.2015 р. подану позивачем податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві безпідставно відмовлено у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на те, що у поданій декларації невірно вказано назву податкового органу та податкову адресу підприємства.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 19.11.2015 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 листопада 2014 року між ТОВ “НАФТОХІМІЧНА КОМПАНІЯ “МАТРАПАК-УКРАЇНА” та ТОВ “МАРЛОС” було укладено договір про спільну діяльність від № 18-11с, предметом якого є спільне виробництво продуктів нафтохімії з метою отримання прибутку учасниками спільної діяльності.

Пунктом 4.1. вказаного вище договору встановлено, що за згодою учасників договору контроль за веденням справ з метою спільної господарської діяльності доручається Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРЛОС», яке є «Уповноваженою особою» договору про спірну діяльність.

Відповідно до квитанції №2 документ доставлено до районного рівня 2655 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Листом від 23 червня за №6608/10/26-5515-05 «Про надання інформації» ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві запропоновано надати нову податкову звітність з податку на додану вартість за відповідний звітний період у зв'язку із складенням попередньої з порушенням, а саме, як зазначає відповідач: невірно вказана назва ДПІ та податкова адреса підприємства.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням сплатою податків та зборів.

Згідно п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

У п. 46.1 ст.46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Як зазначено в п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити обов'язкові реквізити, а саме: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

З листа відповідача від 23 червня за №6608/10/26-5515-05 «Про надання інформації» вбачається, що у поданій позивачем податковій декларації з ПДВ за травень 2015 року невірно вказана назва ДПІ та податкова адреса підприємства.

У той же час, як вбачається з поданої позивачем до податкового органу податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року (графа 06), позивачем вірно вказано податкову адресу та податковий орган, до якого подається податкова декларація.

У той же час, зважаючи на вказаний позивачем факт порушення відповідачем чинного законодавства під час саме прийняття податковим органом спірної податкової декларації, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є “визнання податкової декларації прийнятою” податковим органом, а не “визнання податкової декларації поданою”, оскільки стосовно факту саме “подання” позивачем податкової декларації публічно-правовий спір відсутній.

З огляду на наведене, позовна вимога про визнання спірної податкової декларації поданою 18.06.2015 р. є такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи не вбачається жодного доказу на підтвердження правомірності дій відповідача щодо не визнання податкової декларації позивача за травень 2015 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з відповідними додатками до неї, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір підлягає розподілу у відповідності до норм статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “МАРЛОС”, яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 р. № 18-11 с, задовольнити частково.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МАРЛОС”, яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 р. № 18-11 с (код ЄДРПОУ 39387613) здійснені витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук