Справа № 2-а-1312/10
Суддя: Скобельський С. І.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1312/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого -судді Скобельського С.І. розглянувши в письмовому провадженні в місті Коростені

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, міністерства праці та соціальної політики України про визнання дій неправомірними та стягнення недовиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 липня 2009 року звернулась до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що вона має статус потерпілої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, працює в Коростенському відділенні Житомирської обласної дирекції ВАТ « ОСОБА_3 Аваль « , проживає в зоні добровільного гарантованого відселення в м. Коростені. Згідно ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на доплату до заробітної плати в розмірі не більше 2,0 мінімальної заробітної плати. Однак, відповідач дані виплати проводить в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 рокув сумі 10,50 грн.. Вважає своє право на отримання вказаної виплати порушеним, оскільки Закон має пріоритетне значення ніж постанова КМУ, тому просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації недовиплачених коштів, передбачених ст. 39 цього ж Закону в сумі 27741,25 грн. за період з 14.02.2007 року по 31.05.2009 року. Міністерство праці та соціальної політики України зобов»язати перерахувати управлінню праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації для виплати позивачці зазначені кошти.

В судове засідання позивачка не зявилась, звернулась до суду з заявою і просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, звернувся з листом і просить суд розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги не визнають та просять в задоволенні вимог позивача відмовити. Представник відповідача - Міністерства праці та соціальної політики України в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність представників відповідача та позивача ,за наявністю матеріалів, що є в справі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено, що позивач проживає і працює в м. Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому має право на пільги та компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки є потерпілою від аварії на ЧАЄС 3 категорії.

Стаття 39 цього ж Закону передбачає доплату громадянам , які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Дія вказних норм на 2006 , 2007 і 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинялася згідно із Законами України"Про Державний бюджет України на 2006 рік "та 2007 і 2008 роки.

Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року і 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконстутиційними) положення Закону України "Про Державний бюджет України" на 2007 рік і 2008 рік, абзац другий, третій, четвертий частини першої та частини другої ст.39 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дане рішення є чинним з моменту його винесення і має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Згідно п. 1,2,4 Постанови КМУ №936 від 20.09.2005 року „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, використовуються кошти державного бюджету, головним розпорядником яких є Мінпраці, а розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Міністерством праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у зв"язку з чим вимоги позивача в частині стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають задоволенню частково, а саме за період з 1.06.2008 року по 31.05.2009 року в межах строків позовної давності і обмежень визначених законодавством.

Посилання позивача на вимоги трудового законодавства є безпідставні тому, що такі доплати не являються заробітною платою, оскільки позивач не знаходиться в трудових правовідносинах з відповідачем.

Обмірковуючи питання про розмір сум виплат суд виходить із розміру мінімальної заробітної плати, який був визначений законодавством у спірний період .

За таких обставин кошти, передбачені ст.39 Закону підлягають стягненню за період з 1.06.2008 року по 01.04.2009 року в розмірі 13594,00 гри., виходячи з наступного розрахунку з, врахуванням розміру мінімальної заробітної плати:

з 1.06.2008 р. по 1.10.2008 р. (525 х2)х4 =4200грн. з 1.10.2008 р. по 1.12.2008 р. (545 х2)х2 =2180грн, з 1.12.2008 р. по 1.04.2009 р. (605 х2)х4 =4840грн.

з 1.04.2009 р. по 1.06.2009 р. (625 х2)х2 =2500грн, а всього 13720 грн.-126,00грн, (отриманих щомісячно по 10.5 грн. за 12 місяців) = 13594,00 грн., що і підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню .

Керуючись ст. ст.6,9,11,12,87, 98, 99, 158-163, 167 КАС України, ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936 "Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", рішенням Конституційного суду України від 9.07.2007 року №6-рп/2007, Законом України від 28.12.2007 року №107- VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року, ст.2 Закону України "Про оплату праці", ст.233 КЗпП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково визнавши дії посадових осіб відповідачів неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 - 13594,00 грн. - доплати за роботу у зоні посиленого радіоактивного забруднення відповідно до вимог ст 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 1.06.2008 року по 01.06.2009 року . В решті позову відмовити за безпідставністю, (сума визначена без вирахування податків та обовязкових платежів).

Сторони звільнити від сплати судового збору: позивача як потерпілого від аварії на ЧАЕС, а відповідача на підставі рішення Коростенської міської ради.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі до Київського окружного апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд.

Суддя: