Справа № 815/1855/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Київ К/800/41808/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у справі № 815/1855/15 за позовом Фрунзівського районного споживчого товариства до Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Оранчук Ганни Олександрівни третя особа: суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Фрунзівське районне споживче товариство звернулося в суд з позовом до Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Оранчук Ганни Олександрівни третя особа: субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна від 13.03.2015 року; зобов'язати внести до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - магазини, які розташовані за адресою: нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_1 загальною площею 252,7 кв.м); нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_2); нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_3 загальною площею 160,4 кв.м.). стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, згідно квитанції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснена державним реєстратором на підставі договорів купівлі-продажу, які по формі (нотаріально не посвідчені) та змісту, не відповідають нормам цивільного права, вимогам встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено. Визнані протиправними та скасовані рішення реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна від 13.03.2015 року та зобов'язано внести до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - магазини, які розташовані за адресою: нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_1 загальною площею 252,7 кв.м); нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_2); нежитлове приміщення (магазин по АДРЕСА_3 загальною площею 160,4 кв.м.).

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Фрунзівської селищної ради Одеської області "Про визначення права колективної власності на нерухоме майно за Фрунзівським районним споживчим товариством" № 40 від 28.02.2003 року, визнано право колективної власності на торгові об'єкти, які знаходяться в смт. Фрунзівка, серед яких магазини у с. Новопавлівка та Балашеве.

Рішенням виконавчого комітету Мар`янівської сілької ради Одеської області №5 від 11.03.2003 року "Про визнання права колективної власності на об'єкт нерухомого майна за Фрунзівським районним споживчим товариством" визнано право власності на магазини, які знаходяться в с. Марянівка, за Фрунзівським районним споживчим товариством.

ДКП "Фрунзівське бюро технічної інвентаризації" 11.03.2003 року зареєстроване право колективної власності за Фрунзівським районним споживчим товариством на магазини, що знаходяться за адресою: с.Марянівка, с. Балашове, с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області.

На підставі договорів купівлі - продажу №01/07-03 від 03.07.2003 року; №02/07-03 від 03.07.2003 року; №03/07-03 від 03.07.2003 року ОСОБА_1 придбані нежитлові будівлі - магазини в селах Балашове, Новопавлівка, Марянівка Фрунзівського району Одеської області, відповідно. Зазначені об'єкти реалізовувалися ДП "Професіонал-міський" на виконання рішення Великомихайлівської МДПІ від 23.04.2002 року про застосування до Фрунзівського хлібозаводу заходів погашення податкового боргу за рахунок стягнення його активів.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2003 року у справі №2-391/2003, за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „Професіонал-Міський" про визнання угоди дійсною, договори купівлі-продажу №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03 від 03.07.2003р. нежитлових приміщень, розташованих в селах Мар'янівка, Балашево і Ново-Павлівка Фрунзівського району Одеської області між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством „Професіонал-Міський" визнані дійсними та зобов'язано Фрунзівське БТІ оформити правоустановчі документи гр. ОСОБА_1

Державним комунальним підприємством "Фрунзівське бюро технічної інвентаризації" 25.12.2003р. зареєстроване право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: с.Мар'янівка, с. Балашово, с. Ново - Павлівка Фрунзівського району Одеської області (реєстраційні номери в державному реєстрі права власності на нерухоме майно відповідно 2427141, 2426972, 2427344) за ОСОБА_1, на підставі вищезазначеного рішення суду.

Однак, зазначене рішення скасоване ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.02.2005р., справу повернуто на новий розгляд. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2007р., як касаційною інстанцією, касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15.02.2005р. залишено без змін.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04.09.2007р. справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „Професіонал-Міський" про визнання угоди дійсною, а саме договорів купівлі-продажу №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03 від 03.07.2003р. нежитлових приміщень, передано за підсудністю на розгляд до Фрунзівського районного суду Одеської області та ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.10.2007р. відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначена ухвала набрала чинності.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Оранчук Ганною Олександрівною 12.11.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 15.02.2005 року прийняте рішення:

- №17162684, яким внесено запис про скасування державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1 за номером 7667586 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_3;

- № 17153176, яким внесено запис про скасування державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1 за номером 7668606 до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_3.

19.11.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Оранчук Ганною Олександрівною на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 15.02.2005 року, прийнято рішення №17340922, яким внесений запис, про скасування державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1 за номером 7755364 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_3.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Оранчук Ганною Олександрівни 13.03.2015 року прийняте рішення:

- №19986522 про державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки:1 на нежитлове приміщення магазини, що розташований за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, АДРЕСА_2 за ОСОБА_1.

- № 19991045 про державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки:1 на нежитлове приміщення магазини, що розташований за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, АДРЕСА_3 за ОСОБА_1.

- № 19989147 про державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки:1 на нежитлове приміщення магазини, що розташований за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Вищезазначені рішення були прийняті на підставі заяви ОСОБА_1 та поданих нею документів, а саме: договорів купівлі-продажу №03/07-03 від 03.07.2003 р. № 02/07-03 від 03.07.2003р. та 01/07-03 від 03.07.2003 року; рішення виконавчого комітету Фрунзівської селищної ради № 72 від 18.07.2014 року та №21 від 12.03.2015 року, рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради № 28 від 18.11.2014 року "Про присвоєння поштової адреси...."; технічний паспорт на громадський будинок (магазин село Балишево, Ново-Павловка, Мар'яновка), виготовлений станом на 23.11.2003 року Фрунзівським бюро технічної інвентаризації.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором правомірно встановлено, що подані документи відповідають вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що державний реєстратор, вчиняючи запис у державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі документів, що не відповідають вимогам закону, а саме: договори купівлі-продажу нерухомого майна, спірних магазинів від 03 липня 2003 року №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03, не посвідчені нотаріально, не містять відомостей, що продається та за якою ціною, не визнані в судовому порядку дійсними, не дав належної оцінки поданим документам, а тому діяв не у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1 п.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1, 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно п.15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 11.03.2015 року подано державному реєстратору для реєстрації документи а саме: договори купівлі-продажу №03/07-03 від 03.07.2003 р. № 02/07-03 від 03.07.2003р. та 01/07-03 від 03.07.2003 року; рішення виконавчого комітету Фрунзівської селищної ради № 72 від 18.07.2014 року та №21 від 12.03.2015 року, рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради № 28 від 18.11.2014 року "Про присвоєння поштової адреси...."; технічний паспорт на громадський будинок (магазин село Балишево, Ново-Павловка, Мар'яновка), виготовлений станом на 23.11.2003 року Фрунзівським бюро технічної інвентаризації.

Статтею 47 ЦК УPCP від 18.07.1963р., що діяла на момент укладання угоди, передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до пункту 27 Глави І "Посвідчення угод" розділу "Основні правила посвідчення угод" Інструкції про порядок вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994р. № 18/5, в редакції станом на 20. 02. 2003 року, нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму. Відповідно до чинного законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227, 242, 244, 426 Цивільного кодексу).

Судами також встановлено, що на підставі договорів купівлі - продажу №01/07-03 від 03.07.2003 року; №02/07-03 від 03.07.2003 року; №03/07-03 від 03.07.2003 року ОСОБА_1 придбано нежитлові будівлі - магазини в селах Балашове, Новопавлівка, Марянівка Фрунзівського району Одеської області, відповідно. Зазначені об'єкти реалізовувались ДП "Професіонал-міський" на виконання рішення Великомихайлівської МДПІ від 23.04.2002 року про застосування до Фрунзівського хлібозаводу заходів погашення податкового боргу за рахунок стягнення його активів.

Вищезазначені договори укладені в простій письмовій формі.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30.10.2003р. за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „Професіонал-Міський" договори купівлі-продажу №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03 від 03.07.2003р. нежитлових приміщень, розташованих в селах Мар'янівка, Балашево і Ново-Павлівка Фрунзівського району Одеської області визнано дійсними та зобов'язано Фрунзівське БТІ оформити правоустановчі документи гр. ОСОБА_1 Вищезазначене рішення скасоване апеляційною та касаційною інстанціями.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фрунзівського районного споживчого товариства відмовлено у задоволенні позовних вимог, про визнання спірних договорів купівлі продажу дійсними, визнання свідоцтва про право власності недійсним та ін..

Таким чином, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 двічі було відмовлено у визнанні спірних договорів купівлі-продажу дійсними, в зв'язку з чим вірними є висновки суду про те, що договори купівлі-продажу спірних магазинів потребували в той час нотаріального посвідчення.

Крім того, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що відповідно до вищенаведеної норми цивільного кодексу України, та інструкції, що діяли на той момент, недодержання нотаріальної форми посвідчення угод, саме і призводить до її недійсності. Тобто, така угода, сама по собі вже є недійсна, і не потребує визнання її недійсності в судовому порядку. Однак законодавство допускало визнати таку угоду дійсною судом, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. В такому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагалось.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи наявне рішення Вищого адміністративного суду України від 01.12.2010 року, яким встановлено, що укладені дочірнім підприємством "Професіонал - міський" з ОСОБА_1 договори купівлі-продажу спірних магазинів від 3 липня 2003 року №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03, за формою та змістом не відповідають нормам цивільного права, оскільки в зазначених договорах не вказано предмет договору купівлі -продажу, не вказана цінна продажу, не зазначено, на підставі яких документів дочірнє підприємство "Професіонал - міський" набули право на продаж цих об'єктів нерухомості. Крім того, цим же рішенням Вищого адміністративного суду України зазначено, що відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків" продаж активів проводиться виключно на позабіржовому аукціоні (публічних торгах), на якому безпосереднім продавцем виступає податковий орган. При цьому участь посередників для організації аукціонної продажі не дозволяється.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2012 року встановлено, що спірні договори ОСОБА_1(яка була однією із сторін) не підписувала, а особа, яка його підписала, не була наділена таким правом. Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що договори купівлі-продажу не містять відомостей про ціну та предмет продажу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищезазначене, вірними є висновки суду апеляційної інстанції, що оскільки державний реєстратор, вчиняючи запис у державному реєстрі прав на нерухоме майно, на підставі документів, що не відповідають вимогам закону, а саме: договори купівлі-продажу нерухомого майна, спірних магазинів від 03 липня 2003 року №01/07-03, №02/07-03, №03/07-03, не посвідчені нотаріально, не містять відомостей, що продається та за якою ціною, не визнані в судовому порядку дійсними, не дав належної оцінки поданим документам, а тому діяв не у спосіб визначений законодавством.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: