Справа № 2-а-11395/11
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2011 року

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про зобов»язання провести перерахунок пенсії, -

і «

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що перебуває на обліку з в управлінні Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області (далі - управління ПФУ) та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Після виходу на пенсію продовжував працювати .

Вказує, що він звернувся до управління ПФУ із заявою про перерахунок-розміру пенсії по стажу та з більшого заробітку відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Вважає, що при перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 ПФУ взято невірний показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, п. 11 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530, за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Вважає, що роком, який передує року проведення перерахунку розміру пенсії, є 2009 рік, тому при перерахунку розміру пенсії мав застосовуватися показник середньої заробітної плати саме за 2009 рік, а не показник за 2007 рік.

Просив зобов»язати відповідача провести з 08 серпня 2011 року по 08 лютого 2011 року перерахунок пенсії за віком, виходячи з розміру середньої заробітної плати за 2009 рік, встановленого ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ надав заперечення, позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в У ПФУ у м. Броварах Київської області, після призначення пенсії продовжував працювати.

У липні 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 08.08.2011 р. відповідач повідомив про те, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 15.02.2003 р.

08.11.2010 року позивач вже звертався до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії по стажу та з більшого заробітку. Після надходження даних персоніфікованого обліку та згідно наданої заяви з 01.11.2010 р. було проведено перерахунок пенсії відповідно до п. 4 ст. 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування по стажу, оскільки перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати недоцільний (розмір пенсії зменшується). Розмір пенсії з урахуванням проведеного перерахунку станом на 01.07.2011 року складає 1356,26 грн.

Спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії працюючим пенсіонерам регулюються ст.ст. 40.42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 4 статті 42 вказаного Закону (у редакції від 9 липня 2003 року № 1058-1У) визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до ч. І ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(в редакції Закону станом на 31.12.2007 р.) для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р., та за весь період страхового стажу , починаючи з 01.07.2000 р.

З вказаного випливає, що працюючий пенсіонер може скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалась під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Згідно із Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини четвертої статті 42 зупинено на 2007 рік.

Підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35 та підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35 розділу П Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-У1 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2008 року, абзац 4 ч. 2 ст. 40 та ст. 42 Закону № 1058-ІУ були викладені в новій редакції, відповідно до якої з 1 січня 2008 року змінено показник середньої заробітної плати (доходу) - однієї із складових формули заробітної плати (доходу ) для обчислення пенсії та встановлено, що цим показником має бути середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік. що передує року звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 35 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими з 01 січня 2008 року вносились вказані вище зміни до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 10-рп/2008 у п. 5.4 дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

З метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою встановлено порядок порахунку пенсій особам, які продовжили працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною четвертою статті 42 Закону № і 058-1У, у редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Підпунктом 3 пункту 11 цієї постанови визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацем 3 частини 1 статті 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою відтворена редакція частини 4 статті 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції ЗУ від 28 грудня 2007 року № 107- УІ, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28 травня 2008 року діють два нормативно-правові акти (Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та постанова Кабінету Міністрів України), які регулюють спірні правовідносини. При цьому, умови перерахунку пенсії , визначені в

наведеному підпункті постанови Кабінету Міністрів України не відповідають умовам, викладеним в частині 1 статті 40, частині 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність у позивача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує року звернення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 69-71, 90, 94, 97, 158 - 163, 1832, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про зобов»язання провести перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Шинкар А.О.