Справа № 803/15/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Справа № 803/15/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мандзирохи А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 30 листопада 2015 року № 1090 «Про проведення фактичної перевірки».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що даний наказ містить посилання на підпункти 80.2.4, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України як обставини, що є підставами для проведення фактичної перевірки, однак такі обставини у відповідача на момент прийняття наказу були відсутні. Подання ФОП ОСОБА_3 обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій здійснюється шляхом передачі копії сформованих реєстратором розрахункових операцій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків в електронній формі по дротових або бездротових каналах зв'язку на електронну адресу фіскального органу, а подання їх із нульовими показниками не було.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з тих підстав, що із реєстру поданої звітності за адресою торгової точки, щодо якої видано наказ на проведення перевірки, спостерігається нульовий показник. Крім того, підтвердженням того, що саме за цим реєстратором було подано нульову звітність є копія товарного чеку на придбання сигарет у даній господарській одиниці.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив в його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року в. о начальника ГУ ДФС у Волинській області видано наказ № 1090 «Про проведення фактичної перевірки» господарської одиниці - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3

01 грудня 2015 року в. о начальника ГУ ДФС у Волинській області видано два направлення на перевірку № 000829 та № 000830.

З наказу від 30 листопада 2015 року № 1090 та направлень на перевірку від 01 грудня 2015 року № 000829 та № 000830 вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки відносно позивача зазначено підпункти 80.2.4, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

08 грудня 2015 року посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області на підставі зазначеного наказу та направлень на перевірку були здійснені заходи спрямовані на проведення фактичної перевірки магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3, однак, позивач відмовила у допуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки, про що посадовими особами було складено відповідний акт від 08 грудня 2015 року № 68/22-03/НОМЕР_1.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Так, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із пунктами 80.2.4, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, за неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 29 серпня 2013 року № за ФОП ОСОБА_3 зареєстровано реєстратор розрахункових операцій (РРО) MINI-500.02ME з фіскальним № , який призначений для використання в господарській одиниці - магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із витягу із реєстру звітності про використання реєстраторів розрахунковий операцій, по РРО з фіскальним № позивачем 22 червня 2015 року подано звітність із нульовим показником, а також взагалі не подано звітність 26 листопада 2015 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність у ГУ ДФС у Волинській області на час видання оскаржуваного наказу правових підстав для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, а тому відповідачем, на думку суду, не були порушені вимоги пункту 80.2 статті 80 ПК України при виданні спірного наказу від 30 листопада 2015 року № 1090 «Про проведення фактичної перевірки», оскільки вказана норма Податкового кодексу України передбачає наявність хоча б однієї з перелічених у даній нормі обставин, відповідно з тих же підстав судом не взято до уваги твердження представника позивача щодо протиправності оспорюваного наказу з огляду на безпідставність зазначення у ньому посилання на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 21.1.1 пункту 21.1. статті 21 ПК України посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач в ході судового розгляду довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, в той час як позивачем належних та достатніх доказів його протиправності надано не було.

Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не порушував прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 2, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 10 лютого 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук