Справа № 821/3837/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3837/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Багненко Т.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Каховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року форми Ф №375-23 та рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року, -

встановив:

23 грудня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2І.) до Каховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач, ОДПІ) з позовними вимогами про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року форми Ф №375-23 та рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року, а саме:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми Ф №375-23 від 11.08.2015 року на суму податкового боргу 30271,49 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Каховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11.08.2015 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що ним отримано від ОДПІ поштовий конверт, в якому знаходились: податкова вимога форми «Ф» №375-23 від 11.08.2015 року, лист відповідача «Про виникнення права податкової застави» №500/7/21-15-23 від 11.08.2015 року, рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11.08.2015 року. В спірній податковій вимозі зазначено, що станом на 10 серпня 2015 року сума податкового боргу ОСОБА_2 за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 30271,49 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування 30271,43 грн. Позивач стверджує, що у нього відсутній обовязок по сплаті нарахованої суми грошового зобовязання, оскільки він не отримував податкове повідомлення-рішення, а відтак у податкового органу відсутнє право на надіслання податкової вимоги. Неузгодженість податкового зобовязання має наслідком відсутність права на опис майна у податкову заставу, що є підставою для скасування рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року. З посиланням на норми Податкового кодексу України (далі ПК України) обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року форми Ф №375-23 та рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 20 січня 2016 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Каховська ОДПІ направила 22 квітня 2015 року на адресу позивача повідомлення про запрошення платника податків до органів ДПС на підставі пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України з метою оподаткування доходу, отриманого платником як додаткове благо. 27 квітня 2015 рок ОСОБА_2 подав звітну податкову декларацію № в якій самостійно визначив суму податкового зобовязання в розмірі 31173,25 грн. В звязку з несплатою позивачем самостійно узгоджених податкових зобовязань, податковий орган направив податкову вимогу про сплату податкового боргу форми «Ф» №375-23 від 11.08.2015 року, а також було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11.08.2015 року. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Представник відповідача 29 січня 2016 року подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року Південним Центром досудового супроводження КРБ АТ «УкрСиббанк» на адресу ОСОБА_2 направлено повідомлення №31-4-53/548 про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України), яким повідомлено про анулювання кредитної заборгованості в розмірі 184805,03 грн. (а.с. 32).

В подальшому позивач подав до ОДПІ податкову декларацію №500001604 від 27.04.2015 року про майновий стан і доходи отримані за 2014 рік, в якій визначив суму податку яка підлягає сплаті платником самостійно в розмірі 31173,25 грн. (а.с.34-35).

Доказів сплати податкових зобовязань самостійно визначених в податковій декларації сторони суду не надали.

В звязку з несплатою податкових зобовязань, на адресу позивача направлено податкову вимогу форми «Ф» №375-23 від 11.08.2015 року на суму боргу 30271,49 грн., лист ОДПІ «Про виникнення права податкової застави» №500/7/21-15-23 від 11.08.2015 року, рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11.08.2015 року.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки не було надіслано податкового повідомлення-рішення згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 ПК України).

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст.41ПК України).

З огляду на вищевикладене, платник податків повинен задекларувати суму податку та сплатити її в установленому законом порядку, а податковий орган повинен забезпечити платнику податків таку можливість та здійснити контроль за своєчасністю та повнотою сплати податку до відповідного бюджету.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст.54 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).

Подання податкової декларації № від 27.04.2015 року про майновий стан та доходи за 2014 рік та самостійне визначення позивачем податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 31173,25 грн., підтверджується копією податкової декларації (а.с. 34-35).

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Доказів повної сплати податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 30271,49 грн. сторони суду не надали.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (п.59.1 ст.59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Враховуючи викладене позиція позивача стосовно обовязку попереднього надсилання податкового повідомлення-рішення перед надсиланням податкової вимоги є помилковою.

Стосовно податкової застави суд зазначає наступне.

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 ПК України).

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст.89 ПК України).

Позивач не сплатив у встановлені строки податкове зобовязання самостійно визначене ним у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, наслідком чого є виникнення права податкової застави, а опис майна в податкову заставу здійснено на підставі рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, наведені позивачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують правомірність дій ОДПІ.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачем не надано суду доказів протиправності дій відповідача, а доводи викладені в адміністративному позові спростовуються наявними в справі матеріалами.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 04 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Каховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкової вимоги від 11.08.2015 року форми Ф №375-23 та рішення про опис майна у податкову заставу №26/21/15/23 від 11 серпня 2015 року залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 09 лютого 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.2.