Справа № 815/6798/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6798/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - ПАТ «Банк «Київська Русь», про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням суми в розмірі 185524,90 грн., що підлягає відшкодуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на її ім'я у ПАТ «Банк «Київська Русь» (далі - банк) згідно договору № 581230-GR/2015 від 20.03.2015 р. відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1-840, на якому станом на 27.04.2015 р. обліковувався залишок в сумі 8000 дол. США. В березні 2015 р. постановою Правління НБУ Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) запроваджено тимчасову адміністрацію. У липні 2015 р. виконавчою дирекцією Фонду розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». У свою чергу, уповноваженою особою Фонду в порушення вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не було включено позивача до переліку та загального реєстру вкладників на відшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом, що зумовило позивача звернутися до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що кошти в розмірі 8000 дол. США на рахунку позивача з'явилися 20.03.2015 р., тобто у періоді запровадження у Банку тимчасової адміністрації внаслідок фактичного перерозподілу коштів з рахунку ОСОБА_5, тоді як в той час виконання зазначеної операції Банком обмежувалося положеннями п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже покладені в основу адміністративного позову доводи є безпідставними, оскільки ґрунтуються на правочинах, які є нікчемними в силу закону та не спричиняють наслідків. В останнє судове засідання представник відповідача та третьої особи не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 20 березня 2015 р. на ім'я ОСОБА_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь» відкритий поточний рахунок в іноземній валюті № НОМЕР_1, залишок на якому станом на 27.04.2015 р. складав 8000 дол. США згідно виписки № 473/01-2 від 27.04.2015 р.

20 березня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладений договір дарування грошових коштів (а.с. 10-11), посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М., відповідно до якого дарувальник ОСОБА_5 подарувала та передала обдарованій ОСОБА_1 8000 дол. США, що еквівалентно 187120 грн. за курсом НБУ на момент укладання договору. Згідно п.2 Договору дарувальник заявляє, що є власником грошових коштів, які є предметом данного договору та які зберігаються на картковому рахунку Черноморської філії ПАТ «Банк «Київська Русь».

У цей же день, 20 березня 2015 р. ОСОБА_5 платіжним дорученням ініціювала перерахування грошових коштів у загальній сумі 8000 дол. США з кредитного рахунку № НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «Банк «Київська Русь», на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Київська Русь», з призначенням платежу: за договором дарування від 20.03.2015 р. за реєстровим номером № 361.

Крім того, судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015р. прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк "Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15.06.2015 р. строк тимчасової адміністрації продовжено до 19.07.2015р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 138 від 17.07.2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб з 17 липня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» призначено Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17 липня 2015 р. по 16 липня 2016 р.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, відповідно до якого з 24.07.2015 р. Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам Банку. Для отримання коштів вкладники до 03.09.2015 р. включено можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Південний». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З урахуванням викладеного та у зв'язку із тим, що відповідачем не було здійснено дій щодо включення позивача до переліку та Загального реєстру вкладників на відшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом, позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом одного робочого дня з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом трьох робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно із положеннями ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій, повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку, тощо. Фонду зобов'язаний забезпечити збереження активів банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, зокрема, в разі, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, в разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, тощо.

Згідно заперечень відповідача, ініційований ОСОБА_5 переказ грошових коштів на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 на суму 8000 дол. США виконаний Банком після 00:00 години 20.03.2015 р., що підтверджується випискою по рахунку. При цьому з 20.03.2015 р. введена тимчасова адміністрації, під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, у зв'язку із чим виконання вищевказаного доручення Банком в періоді тимчасової адміністрації є нікчемним правочином з ознаками, визначеними п.1 ч.5 ст.36, п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 216 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Судом встановлено, що вказані обмеження філією ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо укладення договору з позивачем та перерахування коштів з рахунку ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 дотримано не було.

При цьому зазначені обставини свідчать про штучність та фіктивність цих правочинів і створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування за проведеними операціями та їх нікчемність, оскільки кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому зобов'язання Фонду на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Про це також свідчить недоцільність проведення вищезазначених операцій з неплатоспроможним банком, який на той момент вже не виконував та не міг виконувати свої зобов'язання перед клієнтами, враховуючи існування постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №190 про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до неплатоспроможних.

При вирішенні спору суд враховує, що згідно постанови правління НБУ від 16.09.2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» (далі - Постанова № 365) заборонений переказ коштів в іноземній валюті в межах України з рахунку в іноземній валюті однієї фізичної особи на рахунок в іноземній валюті іншої фізичної особи, що також є підтвердженням протиправності вищевказаної операції, метою якої є створення штучних та фіктивних правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Суд також приймає до уваги посилання відповідача на те, що всі ці операції проводились в той час, коли Банк вже мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами - кредиторами Банку та не міг своєчасно і в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже правочин, спрямований на безпідставне та незаконне заволодіння майном держави вважаться таким, що порушує публічний порядок, а відтак нікчемний. У свою чергу, згідно ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спір, суд також враховує висновок колегії суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-3133цс15, відповідно до якого згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

При цьому відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи вищенаведені нормативно-правові акти, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для включення позивача до загального реєстру має бути наявність позивача складеному Уповноваженою особою переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників.

Таким чином, процедура відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами складається з визначених законодавством етапів та потребує вчинення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних дій.

Беручи до уваги те, що правочини щодо дарування коштів ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 з подальшим безготівковим перерахуванням суми 8000 дол. США 20.03.2015 р. здійснені після призначення уповноваженої особи Фонду, тобто не уповноваженими органами управління Банку, при цьому таке перерахування безготівкових коштів в іноземній валюті вчинене з порушенням Постанови НБУ № 365 від 16.09.2013 р., останні в силу ч.1, ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними, що унеможливлює настання наслідків у вигляді виплати гарантованої суми відшкодування, у зв'язку із чим позов до задоволення не підлягає.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - ПАТ «Банк «Київська Русь», про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Завальнюк