Справа № 161/1813/15-а, 2а-161/108/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Справа № 876/5446/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинського області від 05 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області від 15 січня 2015 року про відмову у призначенні позивачу пенсії по віку за Списком № 2 та його скасування; зобовязання управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області зарахувати період роботи позивача в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 10 лютого 1982 року по 02 серпня 1982 року на посаді майстра на новому будівництві несільськогосподарського призначення та період роботи позивача в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 02 серпня 1982 року по 01 жовтня 2000 року на посаді виконавця робіт на новому будівництві несільськогосподарського призначення до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пільгову пенсію за Списком № 2 з дня звернення за пенсією, а саме з 16 жовтня 2014 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що позивач фактично виконував роботу у шкідливих та важких умовах праці за Списком № 2, характер його роботи не змінювався, тому правомірними та обґрунтованими є його вимоги щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду його роботи на посадах майстра на новому будівництві несільськогосподарського призначення в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» та визнання протиправним рішення управління фонду України у Луцькому районі від 15 січня 2015 року щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки атестація робочого місця не була проведена з вини підприємства.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинського області від 05 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного Фонду України у Луцькому районі від 15 січня 2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку за Списком № 2 та скасовано його. Зобов?язано управління Пенсійного Фонду України у Луцькому районі Волинської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 10 лютого 1982 року по 02 серпня 1982 року на посаді майстра на новому будівництві несільськогосподарського призначення та період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 02 серпня 1982 року по 01 жовтня 2000 року на посаді виконавця робіт на новому будівництві несільськогосподарського призначення до пільгового стажу за Списком № 2 і зобовязано призначити пільгову пенсію за Списком № 2 з дня звернення за пенсією, а саме з 16 жовтня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_2 16 жовтня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі від 15 січня 2015 року за результатами розгляду поданих ним документів йому було відмовлено у призначенні пенсії по віку за Списком № 2, оскільки у довідках, уточнюючих характер роботи, виданих ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» немає посилання на накази про результати атестації робочих місць.

Відповідно до ст.13 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до записів у його трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, у період з 10 лютого 1982 року пo 02 серпня 1982 року працював майстром на будівництві в ПАТ «Управління будівництві Хмельницької АЕС», а в період з 02 серпня 1982 року по 01 жовтня 2000 року працював виконавцем робіт на будівництві в ПАТ «Управління будівництві Хмельницької АЕС».

Зазначений факт підтверджується довідками, уточнюючими характер роботи за № 1301/193 від 16 липня 2014 року та за № 1301/192 від 16 липня 2014 року, виданими ПАТ «Управління будівництві Хмельницької АЕС», згідно з якими у вказаний період позивач працював на посадах, передбачених за Списком № 2.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, дійшов висновку про те, що обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її непроведення або неякісного проведення, позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах є неправомірним.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Матеріалами справи підтверджується той факт, що атестація робочих місць на підприємстві, на якому працював позивач не проводилась в період з 1986 по 2000 роки.

При цьому обовязок проведення атестації виник з 21 серпня 1992 року, з моменту набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року за № 442, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволення в частині зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період роботи позивача по 20 серпня 1992 року включно.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що позовна вимога про призначення пенсії на пільгових умовах до задоволення не підлягає, так як у позивача не вистачає необхідного мінімального стажу.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинського області від 05 березня 2015 року в справі № 161/1813/15-а скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області від 15 січня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 10 лютого 1982 року по 02 серпня 1982 року на посаді майстра на новому будівництві несільськогосподарського призначення та період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 02 серпня 1982 року по 20 серпня 1992 року на посаді виконавця робіт на новому будівництві несільськогосподарського призначення.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 10 лютого 1982 року по 02 серпня 1982 року на посаді майстра на новому будівництві несільськогосподарського призначення та період роботи ОСОБА_1 в ПАТ «Управління будівництва Хмельницької АЕС» з 02 серпня 1982 року по 20 серпня 1992 року на посаді виконавця робіт на новому будівництві несільськогосподарського призначення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_3

Постанову складено в повному обсязі 09 лютого 2016 року.