Справа № 22а-20675/11
Суддя: Лобов О. А.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого - Лобов О.А.

Суддів: Петренко В.М., Акопян В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області про стягнення недоплаченої допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Полтавського району Полтавської області.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Полтавського району Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком з ро ^ ру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати, починаючи за 2007 рік з 9 липня по 31 грудня 2007 року включно - 710,90 грн., за 2008 рік, за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 включно - 715,23 грн., за 2009 рік, за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року включно - 796,20 грн., з урахуванням проведених витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки не враховано, що органи Пенсійного фонду вправі здійснювати виплати лише у межах коштів, отриманих з Державного бюджету України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

У відповідності з ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за

віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача праь іа отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за вищевказані періоди.

Такі висновки суду ґрунтуються на рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яким визнано неконституційним положення п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Оскільки вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню^

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з го, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір немає, тому застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008 році повинен виплачуватись, не відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору , що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.183 -2 ч. 10, 197, 200, 205, 206 КАС України, Законом України щ 2 грудня 2010 року N 2748-УІ колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області, - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 23 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: В.І.Акопян

ОСОБА_3