Справа № 646/10064/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р.Справа № 646/10064/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Пянової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015р. по справі № 646/10064/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії відповідача неправомірними, незаконними;

- зобов'язати відповідача зробити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст. 48 ЗУ №796-ХІІ-9 за 2015 рік.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року по справі №646/10064/15-а та прийняти нову, з задоволенням вимог позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 04.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3 групи та знаходиться на обліку у відповідача.

Позивачу, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - інваліду 3 групи, за 2015 рік було виплачено відповідачем щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 90 грн.

Вважаючи, що відповідач здійснив виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, у меншому розмірі, що суперечить нормам Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було здійснено нарахування і виплату позивачу допомоги на оздоровлення за 2015 рік у повному обсязі, а вимоги позивача є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно з ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених цією Конституцією та законами України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 вищевказаного Закону визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року за №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам III групи складає 90 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи щорічна допомога на оздоровлення за 2015 рік була нарахована та виплачена позивачу у червні 2015 року, на підставі п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року N 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у сумі 90 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем по справі було здійснено нарахування і виплату позивачу допомоги на оздоровлення за 2015 рік у відповідності до вимог чинного законодавства України та у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Червнозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року по справі №646/10064/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача по справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015р. по справі №646/10064/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 09.02.2016 р.