Справа № 127/784/16-а
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/784/16-а
Провадження 2-а/127/104/16
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

встановив:

Аль ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил. Позов мотивовано тим, що 25.12.2015 року заступником начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову в праві про порушення митних правил №0389/401060201/15, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. Підставою для накладення стягнення було те, що позивачем не було вчасно вивезено з території України транспортний засіб марки «БМВ», модель 325, д.р.н. ОСОБА_4 GOU037 до 24.02.2015 року. Зданою постановою не погоджується з огляду на наступне. 29.08.2015 року в п/п «Могилів Подільський Отачь» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС позивач виїжджав до ОСОБА_5 для вивезення автомобіля за межі України, де був зупинений працівниками Вінницької митниці. Однак, позивач повідомив контролюючий орган, що даний автомобіль, в час закінчення граничного ліміту його перебування в Україні, не зміг вивезти, оскільки він знаходився у третьої особи - громадянина Р. Ірак ОСОБА_1 Халіда, який керував транспортним засобом згідно виданої довіреності. Як повідомив позивача громадянин Р. Ірак ОСОБА_1 Халід, у користуванні якого знаходився транспортний засіб - даний автомобіль вилучений та знаходиться на штрафному майданчику Харківської митниці, а отримати його назад не вбачається за можливе. За таких обставин, коли автомобіль знаходився на штрафмайданчику Харківської митниці з причин порушення митних правил сторонньою особою, позивач з незалежних від нього обставин, був позбавлених можливості, виїхати з митної території України у встановлений строк транзиту. Про дату та час розгляду справи, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді винесення постанови в справі про порушення митних правил, позивач був повідомлений належним чином самим протоколом від 29.08.2015 р., де стоїть його підпис у відповідній графі. У вказаний день, 25.09.2015 року, позивач прибув до Вінницької митниці ДФС у супроводі свого представника, який мав надати докази неможливості вивезення авто за межі України, з незалежних від позивача причин. Однак, представником відповідача у коридорі, де мала розглядатися справа, було повідомлено, що відсутній начальник митниці, а тому розгляд даної справи не вбачається за можливе, а відтак підлягає відкладенню. На запитання позивача, на яку дату та час буде призначено повторний розгляд справи, було проінформовано, що позивач отримає повістку через відділення поштового звязку. З того часу, позивач не отримував жодної кореспонденції, аж поки в листопаді 2015 року черговий в гуртожитку, де проживає позивач не повідомив його, що надійшов лист з Вінницької митниці ДФС. З даного листа позивачу стало відомо, що справа призначена на 30.10.2015року о 10.30год., тобто на дату, яка вже минула. Після дзвінка до інспектора, який мав би вже винести постанову, останній повідомив, що справу в черговий раз відклали, та знову позивач отримає повістку-повідомлення до митниці для розгляду справи. Перебуваючи на зимових канікулах за межами м. Вінниці, позивачу зателефонував товариш, з яким він проживає в кімнаті гуртожитку, та повідомив, що згідно отриманого ним листа, слухання справи в митниці призначено на 25.12.2015 року о 11:80 год. Оскільки прибути на зазначену дату та час розгляду справи позивач фізично не зміг, а також через зрозумілі причини відсутності білетів, позивач вирішив навідатися до Вінницької митниці ДФС по прибутті до м. Вінниці. 11.01.2016 р. позивач зявився до відповідача, де йому вручили оскаржувану постанову від 25.12.2015 року. Вважає, що при винесенні постанови про порушення митних правил № 389/401060201/15 від 25.12.2015 р., заступником, начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_3 порушено порядок розгляду справи про порушення митних правил в частині строку розгляду такої справи, що встановлений ст. 525 Митного кодексу України, який не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Так, протокол про порушення митних правил № 389/401060201/15 було складено 29 серпня 2015 року, а постанову винесено 25 грудня 2015 року. Просить постанову у справі про порушеним митних правил № 0389/401060201/15 від 25.12.2015 року, винесену заступником начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_3 про визнанню громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 винним у вчиненні порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 17000 грн. - скасувати. Визнати громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 481 МК України. Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 481 МК України, стосовно громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7, закрита на підставі п. 1, 7 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №0389/401060201/15 від 29.08.2015 року встановлено, що 29.08.2015 року о 11.42 год. в п/п «Могилів Подільський Отачь» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в напрямку «виїзд з України» заїхав громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_2 на легковому автомобілі марки «БМВ 3201» (Польща), що слідував з України в ОСОБА_8. Під час проведення перевірки спрацювало орієнтування Чернівецької митниці від 25.02.2015 року за №24-70-65-01-42/148, згідно якого зазначено порушення терміну вивезення транспортного засобу з території України, а саме легкового автомобіля марки «БМВ 325». На підставі інформації Єдиної автоматизованої системи України з розділу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» отримано підтвердження, що легковий автомобіль марки «БМВ 325» 24.02.2014 року о 01.22год. дійсно ввезено громадянином ОСОБА_9 халед через пункт пропуску «Сокиряни Окниця» Чернівецької митниці, в режимі «тимчасового ввезення, терміном до одного року», для особистого користування. Таким чином, громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_2 перевищив встановлений ч.1 ст. 380 МК України строк тимчасового перебування транспортного засобу на митній території України на 6 місяців та 5 діб, тобто більше ніж на десять діб (а.с.9-10).

Постановою заступника начальника Вінницької митниці ДВС ОСОБА_3 №0389/401060201/15 від 25.12.2015 року громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. (а.с.14-16).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конститцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є обєктом оподаткування митними платежами.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Так, згідно частини 1 вказаної статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч.1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Санкція ч.3 ст. 481 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Представник відповідача в судовому засіданні стверджує, що митницею не було пропущено строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 ОСОБА_2, визначений ст. 467 МК України, оскільки правопорушення було виявлено 29.08.2015 року під час перетинання ОСОБА_6 ОСОБА_2 пункту пропуску «Могилів Подільський Отач» ВМО «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС.

Однак, дане твердження суд не бере до уваги, з наступних підстав.

Згідно протоколу про порушення митних правил №111/80700/15 від 24.03.2015 року складений на громадянина Р. Ірак ОСОБА_1 Халід встановлено, що 24.03.2015 року о 13.35год за адресою м. Харьків, вул. Політехнічна, був зупинений легковий автомобіль марки «БМВ 325», р.н. GOU037 під керуванням громадянина Р.Ірак ОСОБА_1 Халід. Згідно бази даних ЕАИС і ПИК «Інспектор 2006» даний автомобіль був ввезений на митну територію України 24.02.2014 року в зоні діяльності митного поста «Сокиряни» Чернівецької митниці ДФС громадянином ОСОБА_10 Алькасі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що днем виявлення правопорушення є 24.03.2015 року, а постанова в справі про порушення митних правил винесена 25.12.2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною 2 статтею 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, яке скасовується. Відтак, керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав позивача та дотримуючись вимог адміністративного процесуального законодавства, суд вважає необхідним визнати постанову відповідача протиправною та скасувати її. Вказаний спосіб захисту порушеного права є належним та достатнім у спірних правовідносинах.

Вимога позивача про закриття провадження у справі безпідставна, з огляду на те, що справа про порушення митних правил розглядалась митним органом, а не судом. Виходячи із змісту ст. ст. 527, 528 Митного кодексу України, винесення постанови судом про закриття провадження у справі про порушення митних правил може мати місце у разі розгляду такої справи судом.

Відтак, відповідно до ч.6 ст. 530 Митного кодексу України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст. 157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 380, 467, 481, 489, 495, 522, 527, 528, 530 МК України, керуючись ст. ст. 9, 11, 14, 71, 157, 162 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Вінницької митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0389/401060201/15 від 25.12.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: