Справа № 826/22324/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.08.2014 №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.08.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2013 фізичною особою ОСОБА_2; за наслідками перевірки складено акт від 07.08.2014 №6119/26-51-17-03/. Як зазначено в акті перевірки повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.07.2014 №5227/11/26-51-17-01-16 та копію наказу від 30.07.2014 №1054-11 направлено поштою на адресу: АДРЕСА_1.

Актом перевірки встановлено порушення пункту 176.1 статті 176, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 48, статті 36 ПК України, оскільки позивачем не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік; не задекларовано дохід, отриманий платником податків як додаткове благо від ПАТ «Універсал Банк» в сумі 7913590,75 грн та не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 1345081,03 грн.

22.08.2014 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1681521,29 грн, у тому числі за основним платежем 1345081,03 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 336440,26 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки відповідачем порушено порядок проведення перевірки та різниця між отриманими позивачем та виплаченими коштами становить 320123,34 євро, що на дату угоди про припинення зобов'язань за курсом НБУ дорівнює 3396479,13 грн, в той час як податковий орган в акті перевірки зазначає про отримання додаткового блага у розмірі 7913590,75 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (позивальник) та відкритим акціонерним товариством «Банк універсальний» (банк) укладений кредитний договір від 26.07.2007 №06/2542К-07, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування у сумі 865000,00 Євро; процентна ставка складає 12%.

14.01.2007 року між позивачем та ПАТ «Універсал банк» укладено угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором від 26.07.2007 №06/2542К-07 (прощення боргу в день укладання угоди), відповідно до якої сторони визнають, що станом на 14.01.2013 загальний розмір заборгованості позивальника перед кредитором за основним договором становить 1290736,06 Євро, з яких загальна сума основного кредиту 865000,00 Євро, загальна сума процентів за користування кредитом - 425736,06 Євро. Згідно умов пункту 2 вказаної угоди, сторони дійшли згоди, що з дати укладення цієї угоди припиняються всі зобов'язання позичальника перед кредитором у сумі 745867,99 Євро за умови погашення 14.01.2013 позичальником або Торгівельно - комерційним підприємством «Либідь» у формі ТОВ суми заборгованості за своїми зобов'язаннями за основним договором у розмірі 5781000,00 грн, що на дату складання угоди складає 544868,07 Євро, згідно черговості погашення.

14.01.2013 між позивачем та банком складено акт про припинення зобов'язань за кредитним договором від 26.08.2007 №06/2542К-07, згідно якого позивальник сплатив кредитору кошти в сумі 5781000,00 грн, що на дату угоди складає 544868,07 Євро. Також в пункті 2 акту зазначено, що станом на 14.01.2013 загальний розмір заборгованості позивальника перед кредитором за основним договором складає 745867,99 Євро (загальна основна сума кредиту). Згідно умов вищевказаної угоди з моменту підписання сторонами цього акту заборгованість позивальника перед кредитором в сумі 745867,99 Євро вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позивальнику.

Згідно довідки Київського Бізнес - відділення №1 ПАТ «Універсал банк» від 17.09.2015 №047/630, ОСОБА_2 прощено (анульовано) 745867,99 Євро, у зв'язку із чим на його адресу направлявся лист про анулювання (прощення) заборгованості.

Листом ПАТ «Універсал банк» від 28.05.2014 №1590ГО у відповідь на запит ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.05.2014 №4299/10/26-51-17-03-20 повідомлено про виплату ОСОБА_2 доходу протягом 2013 року (вид доходу - анулювання боргу за кредитним договором; ознака доходу для форми 1-ДФ) у сумі 7913590,75 грн.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно абзацу а) пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 зазначеного Кодексу передбачено податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у період до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Абзацам д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Отже, необхідною умовою для включення до загального річного оподатковуваного доходу платника податку доходу, що отриманий таким платником як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, є: анулювання (прощення) кредитором боргу; включення суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (Форми 1-ДФ), за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного). Лише після здійснення вказаних дій боржник зобов'язаний самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації.

Як встановлено колегією суддів, позивачем отримано додаткове благо в розмірі 7913590,75 грн у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором - ПАТ «Універсал банк», за його самостійним рішенням. Зазначена сума банком включена до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (Форми 1-ДФ).

Проте, як встановлено під час перевірки позивача контролюючим органом, відповідну суму анульованої заборгованості за кредитним договором в декларації як суму додаткового блага позивачем не відображено, відповідно податок не нараховано та не сплачено.

При цьому, суму анульованої заборгованості згідно акту про припинення зобов'язань за кредитним договором від 26.07.2007 №06/2542К-07 складає основна сума кредиту, а сума, на яку посилається позивач як на підставу для зменшення суми додаткового блага, 544876,66 Євро була направлена банком на погашення процентів за користування кредитом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги сплачені позивачем в погашення кредитних зобов'язань 544876,66 Євро, оскільки прощений кредитором борг у сумі 7913590,75 грн включає зазначену суму.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання платником податків податкової декларації (розрахунку), тягне за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, до платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновку акту перевірки є обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним.

Щодо посилання позивача та суду першої інстанції на порушення порядку проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.2 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Статтею 79 названого Кодексу передбачені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Як встановлено колегією суддів, позивачем було отримано дохід (додаткове благо) в розмірі 7913590,75 грн у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором, проте не було подано декларацію. У зв'язку із наведеним відповідачем було проведено перевірку на підставі відомостей з ДРФО Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих з них податків (ф. 1-ДФ) та листа ПАТ «Універсал банк» від 28.05.2014 №1590ГО.

Згідно пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла зокрема, від банків, інших фінансових установ.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Під час апеляційного розгляду справи на вимогу колегії суддів відповідачем було надано наказ начальника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30.07.2014 №1054-П про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яким наказано розпочати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з 31.07.2014 тривалістю п'ять робочих днів.

На підставі вказаного наказу керівником контролюючого органу було видано повідомлення від 30.07.2014 №5227/П/26-5117-01-18.

Наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки було направлено позивачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення та отримано 07.08.2014; перевірка проведена у період з 31.07.2014 по 06.08.2014.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на час початку проведення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у місті Києві не були виконані умови, передбачені положеннями Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки в даному випадку позивачем не оскаржується рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки, яке породжує для позивача правові наслідки.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання суду першої інстанції на постанову Верховного суду України від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14 за позовом ТОВ «Будгарантінвест - 55» Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області, оскільки предметом оскарження в зазначеній справі були наказ про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки» та дії щодо її проведення.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 08.02.2016)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.