Справа № 2-а-3128/09/1470
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-3128/09/1470

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2010 р.

Справа № 2-а-3128/09/1470

Категорія:6.11

Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів –Романішина В.Л., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2009 року по справі за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний кар’єр»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2009 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі –Миколаївське ОВ ФСЗІ, позивач), звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний кар’єр»(далі –ВАТ «ОГК», відповідач») та просило стягнути адміністративно-господарські санкції за не створення робочих місць у 2008 році.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідач, згідно наданого ним звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів, повинен був створити ще два робочі місця для інвалідів та працевлаштувати їх.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2009 року в задоволенні позову було відмовлено .

В апеляційній скарзі Миколаївського ОВ ФСЗІ ставиться питання про скасування судового рішення в зв’язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв’язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апелянт зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», та згідно змін, внесених до нього, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, а тому вимоги фонду є цілком обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб у судове засідання, та за відсутності клопотань від усіх осіб, про розгляд справи за їх участю.

З’ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до наданих позивачем звітів за формою №10-ПІ №03-1/3013 від 29 травня 2009 року про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік, на підприємстві працювало 2 інваліди замість 4 інвалідів. У зв’язку з чим, Миколаївським обласним відділенням ФСЗІ було пред’явлено фінансово-господарські санкції до відповідача, за не створення робочих місць для інвалідів.

Задовольняючи вимоги відповідача, суд прийшов до висновку, що ВАТ «ОГК»створив робочі місця та здійснив необхідне інформування органів працевлаштування про наявність вакантних місць, а тому на зазначені місця працевлаштування не відбулося з незалежних від відповідача обставин.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає ці висновки такими що відповідають вимогам КАС України, а постановлене судом рішення, відповідає нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

За змістом ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч.3 ст.18 цього Закону, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3.ст.18-1 цього ж Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

У ч.1 ст. 20 вищевказаного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Разом с тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов’язковим платежем), обов’язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом «Про систему оподаткування», а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв’язку зі скоєнням правопорушення.

Аналізуючи норми наведеного законодавства, колегія суддів може зробити висновок, що обов’язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Враховуючи все вищенаведене, судова колегія вважає, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування.

.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків, що позивач в даних спірних правовідносинах діяв з порушенням законодавчих норм, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195,196; п.1 ч.1 ст. 198; 200; п.1 ч.1 ст. 205; 206, 254 КАС України, склад колегії суддів,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2009 року по справі за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний кар’єр»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя В.Л.Романішин

суддя І.П.Косцова