Справа № 809/4316/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа № 809/4316/15

Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області

про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення перевірки на обєкті адміністративний будинок по вул. Мельничука, 16б в м.Івано-Франківську, зданого в експлуатацію згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 05.05.2015 №ІФ 95 та складанні акту від 30.09.2015 про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій; скасувати акт від 30.09.2015 про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

10.12.2015 року позивач через канцелярію суду подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме: просив визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення перевірки на обєкті адміністративний будинок по вул. Мельничука, 16б в м.Івано-Франківську, зданого в експлуатацію згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 05.05.2015 №ІФ 95 та складанні акту від 30.09.2015 про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій. Дана заява прийнята судом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що 29.09.2015 року на територію адміністративного будинку по вул. Мельничука, 16б в м.Івано-Франківську, яка належить позивачу згідно свідоцтва про право власності та який зданий в експлуатацію згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 05.05.2015 року № ІФ 95, прибув головний інспектор відповідача ОСОБА_4 нібито з метою проведення перевірки. Однак, жодних документів на проведення перевірки та службове посвідчення працівник відповідача не предявив, а тому не був допущений до проведення перевірки. Зазначили, що 05.10.2015 року на адресу ОСОБА_3 надійшов рекомендований лист від Управління ДАБІ в області з двома чистими аркушами паперу формату А-4. 06.10.2015 року під час зясування обставин відправлення вказаного листа працівники відповідача пояснили, що такий лист не відправляли, а конверт заповнив і відправив безпосередньо головний інспектор управління ОСОБА_4, котрий в усній розмові зазначив, що в конверті був акт, однак його копію представнику позивача не надав. Тільки 26.10.2015 року після звернення позивача до ДАБІ України відповідач на адресу позивача направив копію акта від 30.09.2015 року про недопущення посадових осіб Інспекції ДАБК на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій. В даному акті зазначено, що ФОП ОСОБА_3 не допустив посадових осіб відповідача на реконструкцію в існуючих межах незавершеного будівництва адміністративного приміщення по вул. Мельничука для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення п.1 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабміну України №553 від 23.05.2011р. Пояснили, що акт від 30.09.2015 року в присутності позивача не складався та для ознайомлення не надавався. Таким чином, вважає дії працівників УДАБІ у Івано-Франківській області щодо складання вказаного акту від 30.09.2015 року неправомірними, а викладені у акті обставини такими, що не відповідають дійсності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Пояснила, що, враховуючи неодноразові звернення Івано-Франківської міської ради про порушення позивачем вимог містобудівного законодавства, УДАБІ у Івано-Франківській області видало направлення на проведення перевірки достовірності даних у поданих деклараціях ФОП ОСОБА_3, зокрема про готовність обєкта до експлуатації, оскільки візуально встановлено, що будівництво не завершено. Зазначила, що ФОП ОСОБА_3 придбав у ТОВ «Станіславська будівельна компанія» незавершене будівництво обєкт готовністю 2%, а фактично побудовано пять поверхів, то зрозуміло, що зовнішня конфігурація змінилася істотно. Так, з метою перевірки цих та інших обставин Управління спільно з представниками органу місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ здійснило заходи для проведення позапланової перевірки, однак позивач в порушення п.п.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та п.1 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відмовився допустити працівників відповідача на обєкт будівництва та представити документацію, на підставі якої воно ведеться, про що складено відповідний акт про недопущення до проведення перевірки від 30.09.2015 року. На підставі наведеного в задоволенні позову просила відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що від Івано-Франківської міської ради надходили неодноразові звернення про незаконне будівництво ФОП ОСОБА_3 по вул.Мельничука, в м.Івано-Франківську. На підставі звернення, наказу та направлення на проведення перевірки достовірності даних у поданих деклараціях ФОП ОСОБА_3 працівники Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області ОСОБА_5, ОСОБА_4 спільно з представником Івано-Франківського міськвиконкому ОСОБА_6 та працівником МУВС ОСОБА_7 30.09.2015 року прибули на об»єкт для проведення перевірки. Робітники, котрі перебували на місці будівництва, повідомили про це ОСОБА_3, котрий, прибувши на об»єкт будівництва, не допустив представників відповідача до проведення перевірки та не надав документацію на проведення будівельних робіт з тих підстав, що всі документи знаходяться в офісі будівельної організації. Про недопущення до проведення перевірки в приміщенні УДАБІ в області було складено акт, від підписання та отримання якого ОСОБА_3 відмовився.

Інші свідки, які викликалися в судове засідання, повторно до суду не прибули, не повідомили про причини своєї неявки (представник відповідача повідомила, що ОСОБА_5 звільнений з роботи у зв»язку з виходом на пенсію). А тому суд вирішував спір на підставі зібраних доказів.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідка, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності №43793424 від 14.09.2015 року є власником 1/3 частки адміністративної будівлі за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Мельничука, буд.16б (а.с.22).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи Управління ДАБІ в області за зверненням ПП ОСОБА_3 20.03.2015 року зареєструвало декларацію про початок виконання будівельних робіт за №ІФ 89 з реконструкції в існуючих межах незавершеного будівництвом адміністративного приміщення за адресою вул. Мельничука, м.Івано-Франківськ (а.с.14-15).

05.05.2015 року відповідачем за зверненням ПП ОСОБА_3 зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції в існуючих межах незавершеного будівництвом адміністративного приміщення за адресою вул. Мельничука,16Б м.Івано-Франківськ (а.с.17-21).

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.08.2015 року ( а.с.110-111), листа ДАБІ України від 17.08.2015 року на підставі звернення Івано-Франківської міської про проведення позапланової перевірки законності будівництва по вул. Мельничука, 14-16 в м.Івано-Франківську (а.с. 54-55, 110-112) відповідачем 23.09.2015 року видано наказ №109 на проведення позапланових перевірок, в п.3 якого головному державному інспектору Топорову А.В. доручено провести перевірку щодо будівельних робіт по вул. Мельничука, 14-16 м. Івано-Франківськ (а.с.100-101).

На підставі даного наказу УДАБІ в Івано-Франківській області видано направлення на здійснення позапланової перевірки №3/109 від 23.09.2015 року (а.с.99).

30.09.2015 року головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_5 спільно з головним державним інспектором Іванюком К.М. із залученням начальника управління правової роботи Івано-Франківського МВК ОСОБА_6 та заступника начальника першого міжрайонного відділу УПЗСЕ МУВС ОСОБА_7 прибули на обєкт позапланової перевірки - реконструкцію в існуючих межах незавершеного будівництвом адміністративного приміщення за адресою вул. Мельничука, м. Івано-Франківськ, однак ОСОБА_3 не допустив даних посадових осіб до такої перевірки, про що складено відповідний акт від 30.09.2015 року. Від підписання та отримання даного акту позивач відмовився, про що відмічено в акті (а.с.58).

Вважаючи дії відповідача щодо складання такого акту за відсутності позивача, не надання йому для підпису та без надання йому копії даного акту, а також щодо безпідставного направлення на проведення перевірки об»єкта, який зданий в експлуатацію і на який оформлено право власності, ОСОБА_8 звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439/2011 від 08.04.2011 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 41 даного Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.4 ст.41 Закону, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій. (ч.6 п.4 ст.41 Закону)

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до п.1 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. (п.5 Порядку).

Відповідно до п.7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

В п.10 даного Порядку передбачено, що Інспекції у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Відповідно до п.14 цього Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний, зокрема, допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (п.15 Порядку). Так, наказом Мінрегіонбуду №240 від 15.05.2012 року затверджено форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, в тому числі і акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об»єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

В п.21 Порядку встановлено, що якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

З метою перевірки обставин, викладених у зверненні Івано-Франківської міської ради, Управлінням ДАБІ в області було здійснено заходи щодо проведення позапланової перевірки, проте позивач відмовився допустити працівників на об'єкт будівництва та представити документацію, на підставі якої останнє ведеться, про що складений відповідний акт від 30.09 2015 року.

Стосовно позовної вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення перевірки об»єкта, зданого в експлуатацію, суд зазначає наступне.

Підставою для проведення позапланової перевірки об»єкта позивача слугувало звернення Івано-Франківської міської ради про проведення позапланової перевірки законності будівництва по вул.Мельничука, 14-16 в м.Івано-Франківську від 14.08.2015 року, скероване листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.08.2015 року та листом ДАБІ України від 17.08.2015 року відповідачу для розгляду. А тому відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, відповідач правомірно прийняв рішення про проведення позапланової перевірки позивача.

Стосовно доводів представника позивача про те, що перевірка стосувалася об»єкта, який вже зданий в експлуатацію і на який оформлено право власності, то законом не встановлена пряма заборона проведення таких перевірок щодо зданих в експлуатацію об»єктів будівництва.

Крім того, відповідно до аб.7 п.22 постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» N 461 від 13.04.2011 року у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Вказане свідчить про можливість здійснення відповідачем державного архітектурно-будівельного контролю і після реєстрації декларації про готовність об»єкта до експлуатації.

А тому вказані доводи представника позивача спростовуються вищенаведеним.

Поряд з цим відповідачем було прийнято наказ про проведення позапланових перевірок №3/109 від 23.09.2015 року та головному інспектору будівельного нагляду ОСОБА_5 видано направлення на здійснення позапланової перевірки, що підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_4, а тому доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_3 не було пред»явлено направлення для проведення позапланової перевірки та службове посвідчення судом до уваги не приймаються.

Щодо розбіжності в даті проведення перевірки, оскільки позивач вказував 29.09.2015 року, а відповідач 30.09.2015 року, то відповідач з урахуванням досліджених доказів (наказу про проведення перевірок, направлення на проведення перевірки, акту про недопущення до проведення перевірки та показань свідка ОСОБА_4М.) довів суду правомірність своїх дій, в тому числі і щодо дати проведення такої перевірки.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги у цій частині.

Не приймаються до уваги доводи представника позивача щодо розбіжності в адресі об»єкта перевірки з тих підстав, що в наказі на проведення перевірки (додатку до нього) та зверненні Івано-Франківської міської ради вказано об»єкт будівництва за адресою вул.Мельничука, 14-16, м.Івано-Франківськ, а не об»єкт за адресою вул.Мельничука, 16Б, м.Івано-Франківськ. Так, досліджуючи докази по справі, суд встановив, що перевірка стосується одного і того ж об»єкта, який уже після завершення процедури здачі його в експлуатацію та оформлення права власності отримав адресу вул.Мельничука, 16Б, м.Івано-Франківськ. В той же час в декларації про початок виконання будівельних робіт вказаний об»єкт значився за адресою вул.Мельничука, м.Івано-Франківськ (а.с.14-21, 100).

Стосовно позовної вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо складання акту про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об»єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, то вона не підлягає задоволенню, оскільки даний акт був складений внаслідок недопущення працівника відповідача до проведення позапланової перевірки на підставі наказу про проведення позапланових перевірок, направлення на проведення перевірки. Крім того, позивач в судовому засіданні не заперечив, що він не допустив до проведення перевірки представника відповідача та інших присутніх осіб, хоча й зазначив, що останні, на його думку, не мали для цього підстав, оскільки не надали йому жодних підтверджуючих документів.

Даний акт після його складання в приміщенні відповідача і наданні позивачу для підписання та отримання копії у зв»язку з відмовою позивача був надісланий йому поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Вказане підтверджується цим поштовим відправленням та листом ДАБІ України від 26.10.2015 року з приводу звернення ОСОБА_3 про законність здійснення відправлення поштової кореспонденції (а.с.11-12).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги у цій частині.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_8 України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов»язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_9

Постанова складена в повному обсязі 08.02.2016 року.