Справа № 226/41/16-а
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/41/16-а
Провадження № 2-а/226/8/2016
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2016 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1,

відповідач представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Димитров Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов*язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії в обґрунтування якого зазначила, що з 1 квітня 2015 року виплата пенсії по інвалідності їй була припинена відповідно до статті 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, статті 47 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, якими тимчасово у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Відповідно до пункту 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі «Про державну службу». Оскільки до 1 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, відпали підстави для припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка працює на посаді що не дає права на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Звернувшись 23 грудня 2015 року до відповідача із заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, отримала рішення від 31 грудня 2015 року, яким відповідач відмовив їй у відновленні виплати раніше призначеної пенсії. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просила суд дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років визнати протиправними та зобовязати відповідача відновити виплату раніше призначеної їй пенсії за інвалідністю з 1 червня 2015 року, стягнути Державного бюджету України на її користь суму сплаченого судового збору 551,20 гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначила, що з часу припинення виплати пенсії вона продовжує працювати на посаді, робота на якій регулюється Законом України «Про державну службу», не звільнялась, не працювала на інших роботах на загальних підставах.

Представник відповідача в суді вимоги позивача не визнав, зазначивши, що позивач дійсно 23 грудня 2015 року зверталась до управління ПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати пенсії, призначеної по інвалідності. Позивачу було відмовлено в поновленні пенсії по інвалідності через відсутності підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії. Оскільки 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, вважають, що виплата пенсій особам, яким 1 квітня 2015 року виплата пенсій тимчасово була зупинена правомірно. Оскільки позивач продовжує працювати на посаді, віднесеній до Закону України «Про державну службу», відсутні підстави для поновлення виплати раніше зупиненої пенсії по інвалідності.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області як отримувач з 3 листопада 2009 року пенсії по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням. З 1 квітня 2015 року до цього часу виплата пенсії позивачу була припинена на підставі Закону України «Про державну службу», що встановлено з копії пенсійного посвідчення позивача, заперечень відповідача, пояснень сторін у справі і ці обставини сторонами не оспорюються (а.с. 7, 17-18).

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати їй пенсії по інвалідності, але рішенням від 31 грудня 2015 року № 143412 у поновленні виплати пенсії позивачу відмовлено (а.с. 7).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про державну службу» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки, станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працювала позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з даними, наданими Димитровським міським судом Донецької області на 25 грудня 2015 року у довідці № 3127/15-вих., ОСОБА_1 дійсно працює в суді з 27 травня 1999 року по теперішній час і обіймає посаду секретаря судового засідання (а.с. 23).

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені статтею 47 Закону України «Про державну службу» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу по інвалідності підлягає відновленню у звязку з відсутністю зазначених у статті 47 Закону України «Про державну службу» підстав для її невиплати.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 1 червня 2015 року неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області відновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко