Справа № 2-а-5-5728/10/1423
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012 р.Справа № 2-а-5-5728/10/1423

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.

судді Жука С.І.

судді Запорожан Д.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і провести її виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

встановила:

20.12.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії (у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком) за період з січня 2008р. по день постановлення рішення судом.

Справа була розглянута за відсутності сторін в порядку скороченого провадження.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2011 року позовні вимоги задоволені частково, а саме управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва зобовязано здійснити перерахунок належної позивачу пенсії з її підвищенням в 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та здійснити необхідні виплати з урахуванням проведених виплат за період з 22.05.2008р. по 09.03.2011р.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом дитина війни, на нього розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни»та він має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей»не зупинено.

Законом України «Про Державний бюджет на 2011 рік»із змінами, внесеними 14.06.2011 року Законом України № 3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду на 2011 рік. Проте, зазначені зміни не розповсюджуються на період, за який позивачу повинен бути зроблений перерахунок соціальних виплат.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено. Крім того, ст. 52 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року № 2154 VІ визначено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Проте, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо визначення строку, за який необхідно провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач, звернувшись з позовом 20.12.2010 року, вимагає здійснення перерахунку за період з 01.01.2008р. по день постановлення рішення судом. В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач посилається на те, що дізнався про порушення його прав лише в серпні 2010р. із ЗМІ.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав щодо здійснення перерахунку та виплати держаної допомоги за період з 01.01.2008 року до 21.06.2010 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, тому його права підлягають захисту з 22 червня 2010 року.

З огляду на викладене, враховуючи кінцевий строк перерахунку, визначений в позовній заяві, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 22 червня 2010 року по 16 травня 2011 року. Інші позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішивши справу, помилково застосував норми процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205, ч.10 ст. 183-2 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і провести її виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та здійснити необхідні виплати з урахуванням проведених виплат за період з 22 червня 2010 року до 16 травня 2011р.

Інші позовні вимоги залишити без розгляду.»

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Д.В.Запорожан

Суддя: С.І. Жук