Справа № 183/7545/15
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/7545/15
№ 2-а/183/14/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 лютого 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Дубовенко І.Г., розглянув у порядку скороченого провадження в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити певні дії, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області у перерахунку щомісячної пенсії ОСОБА_1, на підставі довідки, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № БС 1836 від 21 жовтня 2015 року;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді секретаря судових засідань, починаючи з 21 жовтня 2015 року із суми 4615,92 грн.

В обґрунтування позову зазначивши, що з 16 лютого 1977 року по 29 грудня 2006 року ОСОБА_1 працювала на посаді секретаря судового засідання і наказом № 98 від 29 грудня 2006 року Голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звільнена за станом здоровя. Вона перебуває на пенсійному обліку відповідача. Звернушись до відповідача з довідкою ТУ ДСА в Дніпропетровській області № БС 1836 від 21 жовтня 2015 року з заявою про перерахунок її пенсії отримала відмову, яку вважає незаконною, а тому вимушена звернутися до суду з позовом.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи з їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не визнає.

Відповідачем також надані заперечення на позовну заяву, відповідно до яких посилаються на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до ЗУ «Про державну службу». Тому просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представником третьої особи направлено заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням представника в учбовій відпустці.

У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», пенсійне посвідчення видане 07 травня 2007 року ПФУ серії ААБ № 944246.

21 жовтня 2015 року позивач подав заяву щодо перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № БС 1836 від 21 жовтня 2015 року 90% із суми 4615,92 грн.

Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області листом № З-91 від 11 листопада 2015 року відмовило у перерахунку пенсії, пославшись на те, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки підстави відсутні, тому як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до ЗУ «Про державну службу». У звязку з чим з 01 червня 2015 року пенсії, призначені у відповідності до ЗУ «Про державну службу» - не перераховуються.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IVвизначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 20.02.2012 року у справ № 21-430а11, яка відповідно до ст.. 244-2 КАС України, є обов'язковим для усіх судів України.

Суд не може погодитись з позицією відповідача викладеною в запереченні, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 - у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно Законів України …, «Про державну службу»… Виходячи з чого робиться висновок, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище вказаними законами не призначаються, раніше призначені не перераховуються; оскільки відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України, в редакції 2015 року, яка не скасована і діє, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Що повністю узгоджується з:

П.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» яким розяснено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, що скасовують конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справа «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ (mutatis mutandis), справа Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office; справа про принцип юридичної визначеності), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office).

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно п.1, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити певні дії, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця (враховуючи раніше виплачені суми), починаючи з 1 жовтня 2015 року, з урахуванням фактично нарахованих та сплачених виплат із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, працюючого на відповідній посаді секретаря судового засідання на підставі довідки Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України в Дніпропетровській області про заробітну плату для перерахунку пенсії № БС 1836 від 21 жовтня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.Г. Дубовенко