Справа № 500/6388/15-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6388/15-а
Провадження № 2-а/500/25/16
УХВАЛА

іменем України

10 лютого 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

при секретарі - Хачатрян А.Т.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву представника відповідачів про закриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського голови ОСОБА_5, Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання неправомірними дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень позовних вимог) до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського голови ОСОБА_5, Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання неправомірними дій та просить: визнати неправомірними дії відповідачів, щодо передачі, без проведення аукціону, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Поперечна, 2/1 в м. Ізмаїлі Одеської області, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Поперечна, 2/2 в м. Ізмаїлі Одеської області, яка була запроектована під дитячий садочок, у фактичне користування Житлово-будівельного кооперативу «Ассоль-А»; визнати неправомірними дії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського Голови ОСОБА_5 в порушенні ними вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки розпорядження земельними ділянками це є виключна компетенція тільки Ізмаїльської міської ради, тому виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради не мав право передавати будь-кому в користування вказані земельні ділянки.

23.12.2015р. до суду надійшло клопотання представника відповідачів про закриття провадження по справі № 500/6388/15-а, з огляду на те, що у спірних земельних правовідносинах органи місцевого самоврядування є рівноправними субєктами. Отже оскарження рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування повинно вирішуватись в порядку цивільної чи господарської юрисдикції. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України постанові від 09.12.2014р.

У судовому засіданні представник відповідачів підтримав подану заяву.

Представник позивача зазначив, що вирішення вказаного клопотання передчасне та заявив клопотання про витребування від відповідачів усіх документів, на підставі яких ними вчинялися дії щодо передачі земельної ділянки у користування ЖБК «Ассоль-А».

Представник третьої особи в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Вивчивши подане клопотання, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту статті 12 Земельного кодексу України убачається, що розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України міськрада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

У відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування земельною ділянкою в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та у постанові від 09.12.2014р. (справа №21-308а14).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського голови ОСОБА_5, Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання неправомірними дії відповідачів, щодо передачі, без проведення аукціону, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул.Поперечна, 2/1 в м.Ізмаїлі Одеської області, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул.Поперечна, 2/2 в м. Ізмаїлі Одеської області, яка була запроектована під дитячий садочок, у фактичне користування Житлово-будівельного кооперативу «Ассоль-А» та визнання неправомірними дії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського Голови ОСОБА_5 в порушенні ними вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.157 КАС України суд розяснює позивачу, що розгляд вказаного спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч.3 ст.157 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського голови ОСОБА_5, Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання неправомірними дії відповідачів, щодо передачі, без проведення аукціону, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Поперечна, 2/1 в м. Ізмаїлі Одеської області, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Поперечна, 2/2 в м. Ізмаїлі Одеської області, у користування Житлово-будівельного кооперативу «Ассоль-А» та визнання неправомірними дії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського Голови ОСОБА_5, в порушенні ними вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо порушення компетенції розпорядження земельними ділянками.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: ОСОБА_6