Справа № 803/93/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Справа № 803/93/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2 та картки відмови у митному оформленні від 18.01.2016 року № 205070000/2016/00006.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при митному оформленні товару («мандарини свіжі», «ківі свіжі», «помідори свіжі», «хурма свіжа»), які ввозилися на територію України відповідно до контракту від 18.09.2015 року № 2, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та компанією «BURY Trade Sp.z о.о.», він самостійно визначив митну вартість товару за основним методом - ціною договору (контракту) та заявив цей показник у електронній митній декларації від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001278, до якої були додані належні і достатні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України, однак митний орган безпідставно не погодився із заявленою ним митною вартістю товару, визначеною за ціною договору (контракту), та незаконно прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що документи, які були подані позивачем для підтвердження митної вартості містили розбіжності, що стало підставою для витребування додаткових документів, необхідних для визначення митної вартості товару за обраним декларантом методом. Так, в поданих до митного оформлення документах існують розбіжності в термінах оплати, а контракт містив незрозуміле посилання на необхідність видачі на кожну партію товару коносаменту, який є документом що підтверджує наявність і зміст договору морського перевезення вантажу. Крім того, загальна вартість відповідно до експертної декларації країни-відправника становить 62233 злотих, а згідно з фактурою 64021,99 злотих.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.09.2015 року позивачем в електронному вигляді було подано митну декларацію № 205070000/2016/001278 для митного оформлення товарів: «мандарини свіжі» - 15260 кг (торговельна марка - AMC, BLAUPUNKT), «ківі свіжі» - 900 кг (торговельна марка - SEPO), «помідори свіжі» - 1872 кг (торговельна марка - VICASOL), «хурма свіжа» - 740 кг (торговельна марка - DOLCE DUR), «перець солодкий свіжий» - 550 кг (торговельна марка - DELICIAS).

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації позивачем додано: контракт від 18.09.2015 року № 2, рахунок-фактура експортна від 15.01.2016 року №/00023/2016/MG, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 17.01.2016 року № 059888, сертифікат походження товару від 15.01.2016 року № A 0017199, сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 15.01.2016 року № КО.8231.3.23.2016.9, копія митної декларації країни відправлення від 17.01.2016 року № 16PL302010Е0004830, а також інші документи, зазначені в графі 44 вантажно-митної декларації.

При цьому, як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001278 товар було задекларовано за 1 методом, тобто за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

У зв'язку з тим, що подані документи не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу та містили розбіжності, посадовою особою митниці направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої вартості, а саме: прайс-лист від виробника товару; пакувальний лист; фактури на закупівлю товару у виробника; висновків про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом у свою чергу на митницю було додатково подано: експертний висновок № В-75 від 18.01.2016 року; калькуляцію транспортних витрат від 18.01.2016 року; курси валют національного банку при оформленні експортної декларації від 01.01.2016 року; ринкові курси валют при виставлені фактури на день її оформлення від 14.01.2016 року; прас-лист від 15.01.2016 року; фактура на закупівлю товару № FX/00023/2016/MG від 15.01.2016 року.

18.01.2016 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2016/00006. Як зазначено у вказаній картці відмови, м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: у зв'язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2.

У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2.

Згідно із графами 30 рішення про коригування митної вартості товару від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2 митним органом було визначено митну вартість товарів: «мандарини свіжі», вагою 15260 кг за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «ківі свіжі», вагою 900 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); «помідори свіжі», вагою 1872 кг за ціною 1,49 дол. США за 1 кг (замість 1,00 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом), «хурма свіжа», вагою 740 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,50 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності, а саме: відповідно до довідки про транспортні витрати від 18.01.2016 року податкове навантаження до кордону становить 38,88 грн./км, а після перетину кордону - 66,67 грн./км; відповідно до контракту від 18.09.2015 року № 2 оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення, а у фактурі від 18.09.2015 року №/00023/2016/MG зазначено 14 днів; загальна вартість відповідно до експортної декларації країни-відправника становить 62233 злотих, а згідно із фактурою - 64021,99 злотих.

Декларанту запропоновано надати додаткові документи: прайс-лист виробника товару; фактуру на закупівлю товару у виробника; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;.

З метою пропуску товару через митний кордон ФОП ОСОБА_1 подано нову митну декларацію від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001367. Митне оформлення проведено за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - другою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Частинами першою - третьою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товарів: «мандарини свіжі», «ківі свіжі», «помідори свіжі», «хурма свіжа», імпортованих на підставі контракту від 18.09.2015 року № 2 між компанією «BURY Trade Sp.z о.о.» та ФОП ОСОБА_1, за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В силу вимог Митного кодексу України обов'язок доведення митної ціни товару лежить у даному випадку на позивачеві.

Разом із тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. При цьому імперативною умовою для витребування вказаних документів є наявність у митного органу саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку суду, сумніви митного органу можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов'язок митного органу зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен чітко вказати які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Частина четверта статті 54 МК України передбачає обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Однак, витребовуючи додаткові документи, відповідач не зазначив які саме недоліки містять подані декларантом документи, які саме обставини ці додаткові документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару.

Відтак, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митним органом необхідності їх подання для усунення певних спірних відомостей щодо митної вартості не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару.

На думку суду, позивачем були надані усі документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: прайс-лист компанії-постачальника «BURY Trade» Sp.z o.o. (Польща) на товар від 15.01.2016 року; рахунок-фактура експортна від 15.01.2016 року № FX/00023/2016/MG; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 17.01.2016 року № 059888; сертифікат про походження товару від 15.01.2016 року № A 0017199; сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 15.01.2016 року № КО.8231.3.23.2016.9; копія митної декларації країни відправлення від 17.01.2016 року № 16PL302010E0004830.

Із зазначених документів слідує, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товарів: «мандарини свіжі», вагою 15260 кг (0,75 дол. США за 1 кг), «ківі свіжі», вагою 900 кг (0,75 дол. США за 1 кг), «помідори свіжі», вагою 1872 кг (1,00 дол. США за 1 кг), «хурма свіжа», вагою 740 кг (1,50 дол. США за 1 кг) повністю підтверджується, а зазначені документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

На вимогу митного органу позивачем також було надано експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-75 від 18.01.2016 року, яким ще раз підтверджено, що вартість, зазначена у фактурі від 15.01.2016 року № FX/00023/2016/MG та комерційній пропозиції (прайс-листі) фірми «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща) від 15.01.2016 року, відповідає рівню цін, який існує на ринку по продажу фруктів.

Також декларантом були надані документи, що підтверджують факт використання транспортних послуг та понесені витрати на них, а саме: договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1; довідку про транспортні витрати від 18.01.2016 року, заявку-договір на автоперевезення № 3 від 15.01.2016 року.

Таким чином, документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Посилання відповідача на результати порівнянь рівня заявленої митної вартості товарів та наявність певної різниці між заявленою декларантом вартістю та рівнем митної вартості аналогічних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснене, на думку суду, є безпідставним, оскільки зазначене не входить до виключного переліку підстав для відмови митного органу у митному оформленні товарів, які визначені частиною шостою статті 54 МК України.

Одночасно суд звертає увагу на те, що застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом відповідно до положень статей 59, 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи відповідача про те, що консультації проводились у вигляді надіслання декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, суд вважає необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у чатиною третьою статті 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 МК України.

Щодо розбіжностей відносно транспортних витрат, які виникли з податкового навантаження до кордону, що становить 38,88 грн./км та після перетину кордону, що становить 66,67 грн./км, суд зазначає наступне.

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (перевізник) було укладено договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 року, за яким замовник доручає, а перевізник бере на себе обов'язок здійснювати на підставі письмових заявок замовника перевезення вантажів, заявлених замовником до перевезення, вантажними транспортами засобами по території України та за її межами.

Із заявки-договору на автоперевезення від 15.01.2016 року № 3 слідує, що позивачем було замовлено у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 послуги з перевезення вантажу (овочі, фрукти на палетах) за маршрутом «(Польща) Люблін - (Україна) Луцьк» автомобілем з д. н. з. НОМЕР_1. Витрати на перевезення, здійснені відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 15.01.2016 року № 3, підтверджуються довідкою про вартість перевезення вантажу від 18.01.2016 року, розрахунком транспортних витрат № 18-01/2016 від 18.01.2016 року, а також актом № ОУ-0000233 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахуноком-фактурою № СФ-0000233 від 08.12.2015 року із зазначенням вартості такого перевезення, які надані фізичної особою-підприємцем ОСОБА_2 З наведеного слідує, що позивач до податкових навантажень на перевезення ОСОБА_2 відношення не має, а тому вони не впливають на митну вартість товару.

Щодо ненадання декларантом прайс-листа та фактури на закупівлю товару у виробника суд звертає увагу на те, що у позивача були господарські відносини з продавцем задекларованого товару, а не з його виробником, а тому декларант надав всі наявні в нього документи, які підтверджують закупівельну вартість придбаного товару в продавця.

Посилання відповідача на виявлені в контракті неточності - вказівки на необхідність видачі на кожну партію товару коносаменту, який є документом що підтверджує наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, судом до уваги не беруться, оскільки така неточність, за наявності інших документів, з яких вбачається, що товар поставлявся автомобільним транспортом, не давала обґрунтованих підстав для сумніву у достовірності поданих позивачем відомостей та жодним чином не впливала на можливість визначення митної вартості за основним методом.

Також не заслуговують на увагу претензії митниці щодо загальної вартості товару, яка згідно експортної декларації становить 62233 злотих, а згідно факткри №FX/00023/2016/MG від 15.01.2016 року - 64021,99 злотих, оскільки вартість товару, замовлення і розрахунок проводився в доларах США, що передбачено контрактом № 2 від 18.09.2015 року, укладеним між компанією «BURY Trade Sp.z о.о.» (Польща) та позивачем. Дані розбіжності виникли через коливання курсу валют, відомості про які були надані митниці.

Крім того, під час вирішення даного спору суд також враховує, що митна вартість відповідачем була відкоригована лише щодо товару: «мандарини свіжі», «ківі свіжі», «помідори свіжі», «хурма свіжа», який був задекларований за 1 методом, тобто за ціною контракту, в той час як щодо іншого товару - «перець солодкий свіжий», задекларованого також за 1 методом, тобто за ціною контракту, який оформлявся за однією МД та перевозився одним і тим же транспортним засобом, митним органом зауважень щодо митної вартості не було висунуто.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено заявлену митну вартість товарів: «мандарини свіжі», вагою 15260 кг (0,75 дол. США за 1 кг), «ківі свіжі», вагою 900 кг (0,75 дол. США за 1 кг), «помідори свіжі», вагою 1872 кг (1,00 дол. США за 1 кг), «хурма свіжа», вагою 740 кг (1,50 дол. США за 1 кг) за електронною митною декларацією від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001278, а відтак оскаржувані рішення та картка відмови Волинської митниці ДФС щодо вказаних товарів, підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги - до задоволення.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у спраі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 1378 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 93, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати: рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 18.01.2016 року № 205070000/2016/00006.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук