Справа № 805/5127/15-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р. Справа №805/5127/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,
при секретарі Кочетові В.К.,
за участю
позивача ОСОБА_1 (особисто),
представника відповідача 1 не з`явився,
представника відповідача 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошової винагороди в розмірі 100 відсотків від заробітної плати, у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, але не менш ніж 3000 грн., у розрахунку на місяць з урахуванням штатних посад, які обіймались за період з 01.07.2014 року по 08.05.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (відповідач 1), за участю третьої особи Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошової винагороди в розмірі 100 відсотків від заробітної плати, у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, але не менш ніж 3000 грн., у розрахунку на місяць з урахуванням штатних посад, які обіймались за період з 01.07.2014 року по 08.05.2015 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року Дружківський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області виключено зі складу третіх осіб та залучено до участі у справі в якості другого відповідача (відповідач 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.07.2007 року по 08.05.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 08.05.2015 року звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «б» (через хворобу) у запас.
Крім того, позивач зазначив, що 28.01.2015 року відносно нього першим слідчим відділу прокуратури Донецької області було відкрито кримінальне провадження №0000041 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. По даному правопорушенню 05.02.2015 року позивачу було повідомлено про підозру.
При цьому, починаючи з березня 2015 року розмір заробітної плати позивача був зменшений, хоча з відповідним наказом відповідача, як то передбачено чинним законодавством, позивач не був ознайомлений.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» зазначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою чи іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менше, ніж 3000 грн., у розрахунку на місяць.
Проте, позивач вказує на те, що у 2014-2015 рр. такі виплати не отримував, Просив стягнути на його користь грошову винагороду в розмірі 100 відсотків від заробітної плати, у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, але не менш ніж 3000 грн., у розрахунку на місяць з урахуванням штатних посад, які обіймались за період з 01.07.2014 року по 08.05.2015 року.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, просив позов задовольнити повністю.
Представники відповідачів, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
В матеріалах справи наявні заперечення відповідача 1, в яких останній вказує на те, що право на отримання такої винагороди з 01.05.2014 року набуває особа рядового і начальницького складу, яка безпосередньо приймала участь у антитерористичній операції, тобто була задіяна у складі сил та засобів, яка залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення. Проте, ОСОБА_1 не був задіяний у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, не був включений до відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, тобто не набув права на нарахування відповідної винагороди. Так, відповідач 1 зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24, наказу Міністерства оборони України від 02.02.2015 року №49, наказу МВС України від 03.02.2015 року №123 особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучення до проведення АТО, перебування у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО, перебування в районі проведення АТО. Враховуючи, що у відношенні позивача 28.01.2015 року відкрито кримінальне провадження, згодом йому повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, позивач хоча і перебував в районі проведення АТО , проте не був залучений до її проведення, не перебував у підпорядкуванні керівництва штабу АТО, не виконував конкретних завдань та не здійснював несення служби на блок-постах. Крім того, відповідач 1 вказує на те, що позивач не проходив службу в Головному управлінні, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення саме з ГУМВС України в Донецькій області зазначеної винагороди є необґрунтованою. Таким чином, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ у Дружківському МВ ГУМВС України в Донецькій області. Останнє присвоєне за період служби спеціальне звання майор міліції.
Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 28.11.2014 року №415о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 призначено на посаду начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського міського відділу з 01.11.2014 року увільнивши його від посади оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Центрально-міського районного відділу Макіївського міського управління (а.с. 48).
З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2015 року відносно ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 08.05.2015 року №148о/с у відповідності до п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас за порушення дисципліни (на підставі наказу Головного управління МВС України в області від 20.04.2015 року №879).
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року по справі №805/2118/15-а, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області від 20 квітня 2015 року Про порушення службової дисципліни працівниками Дружківського МВ ГУМВС та покарання винних в частині висновку про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас за особисту недисциплінованість, порушення вимог підпункту 2.2 розділу ІІ, підпункту 2.3 розділу IV, підпунктів 7.2 та 7.3 розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, грубе порушення вимог пункту 2 статті 10 Закону України Про міліцію, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України.
Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області вирішити питання про внесення змін до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області № 148 о/с від 8 травня 2015 року щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас за підпунктом 64 б Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області задоволено частково.
Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі № 805/2118/15-а змінено.
Абзац третій резолютивної частини постанови суду викладено в наступній редакції: Головному управлінню МВС України в Донецькій області змінити у наказі № 148 о/с від 08.05.2015 року формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас із п. 64 є на п. 64 б Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, через хворобу.
В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Наказом Головного управління МВС України від 18.09.2015 року №280о/с скасовано пункт наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 08.05.2015 року №148о/с в частині звільнення з ОВС за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1 начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дружківського міського відділу. Також, в даному наказі зазначено вважати ОСОБА_1 звільненим з ОВС за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 08 травня 2015 року (на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про боротьбу з тероризмом», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114, Постановою Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року №49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», наказом МВС України від 03.02.2015 року №123.
Законом України «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.
Згідно ст. 5 вказаного Закону Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
У відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.
Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).
Згідно п. 2 даної постанови військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1; розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.
Відповідно до п.6 постанови визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 р. № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (Офіційний вісник України, 2014 р., № 46, ст. 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3 тис. гривень, у розрахунку на місяць.
Наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року №49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Згідно п. 6 розділу 1 даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій (далі Постанова).
Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.
Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується:
журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки);
бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання.
Крім того, підтвердними документами є:
бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання;
запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.
03.02.2015 року МВС України видано наказ №123 «Про деякі питання відрядження до зони АТО», яким передбачено, зокрема, начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів під час підготовки наказів про відрядження до зони проведення антитерористичних операцій чітко визначати перелік завдань відповідно до зазначеного вище Закону, що покладаються на відряджену особу або відряджаються на підконтрольну Україні територію для виконання завдань відповідно до покладених на осбу функціональних обов`язків (п. 1).
Відповідно до п. 3 даного наказу начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів до 05 числа надавати до ДФЗБО МВС списик осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій.
Згідно п. 4 наказу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС визначено забезпечити нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу апарату Міністерства, головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів та підпорядкованих МВС відповідно до наданих списків; виплату грошової винагороди здійснювати за наказами міністра внутрішніх справ або особи, яка його заміщує, начальників головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ректорів вищих навчальних закладів на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених керівником або заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, із зазначенням конкретних місць несення служби (населений пункт, блокпост) та бойових зіткнень.
З аналізу наведених норм вбачається, що зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.
В ході судового розгляду справи позивачем в судовому засіданні заявлено усне клопотання про допит в якості свідків співробітників ГУ МВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_2 та капітана міліції ОСОБА_3 .
Судом задоволено клопотання представника позивача та допитано в якості свідків співробітників ГУ МВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_2 та капітана міліції ОСОБА_3 . У відповідності до приписів КАС України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали присягу свідка та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Свідкам роз`яснено приписи ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Про зазначені обставини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено розписки.
З пояснень свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що в 2014 році він разом з позивачем працював в Макіївському МВ ГУ МВС України в Донецькій області. З серпня 2014 року по лютий 2015 році працювали у Дружківському МВ ГУ МВС України в Донецькій області. Відповідно до наказу Головного управління деякі співробітники в серпні 2014 року були відрядженні до Слов`янського МВ з метою встановлення осіб, причетних до співпраці з незаконними збройними формуваннями, та їх місцезнаходження, та передачі виявлених даних для внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.
Свідок ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення, крім того, зазначив, що в період з листопада 2014 року по січень 2015 року він надавав доручення підлеглим співробітникам здійснювати заходи, направлені на боротьбу з сепаратизмом. Так, співробітниками ОСОБА_2 в рамках поставлених завдань здійснювався збір відповідної інформації та доведення її до відома керівництва.
З урахуванням викладеного, суд критично ставиться до доводів позивача щодо наявності у нього права на винагороду, передбачену за безпосередню участь в антитерористичних операціях, оскільки позивачем не надано до суду відповідних наказів керівництва штабу АТО про зарахування позивача до складу осіб, що здійснюють участь у проведенні АТО.
Також, позивачем до суду не надано доказів щодо складання керівником структурного підрозділу, де проходив службу позивач, рапорту стосовно наявності у ОСОБА_1 права на винагороду, передбачену за безпосередню участь у АТО.
Крім того, з пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, встановлено, що відрядження деяких співробітників до м. Слов`янська здійснювалось на підставі відповідних наказів ГУ МВС України в Донецькій області в рамках виконання ними певних завдань, поставлених керівництвом, та службових обов`язків, та не пов`язані з безпосередньою участю у проведенні антитерористичної операції у Донецькій області.
Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.
Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошової винагороди в розмірі 100 відсотків від заробітної плати, у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, але не менш ніж 3000 грн., у розрахунку на місяць з урахуванням штатних посад, які обіймались за період з 01.07.2014 року по 08.05.2015 року відмовити.
Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 03 лютого 2016 року.
Повний текст постанови складено 08 лютого 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.