Справа № 815/3761/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Київ К/800/61583/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року,

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року

у справі № 815/3761/14

за позовом Приватного підприємства «Торговий дім «Глобал Груп»

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне підприємство «Торговий дім «Глобал Груп» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 20.05.2014 року № 1138 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Глобал Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «АКСОН-ГРУПП» за період січень 2014 - лютий 2014, їх реальності та визначення впливу на податковий облік». Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області по проведенню позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Торговий дім «Глобал Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «АКСОН-ГРУПП» за період січень 2014 - лютий 2014, їх реальності та визначення впливу на податковий облік, за результатами проведення якої складено акт від 03.06.2014 року № 2931/15-53-22-04/37223823. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.06.2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання Приватного підприємства «Торговий дім «Глобал Груп» з податку на додану вартість на суму 14 375, 00 грн. (в тому числі за основним платежем - на суму 11 500, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 2 875, 00 грн.).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року скасовано та прийнято нову постанову суду. Позов Приватного підприємства «Торговий дім «Глобал Груп» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 18.06.2014 року № . В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.04.2014 року позивачем отримано письмовий запит податкового органу від 07.04.2014 року № 11712/10/15-53-22-04 про надання пояснень та їх документальне підтвердження щодо господарських відносин з платником податків ТОВ «АКСОН-ГРУПП» за січень 2014 року - лютий 2014 року.

Відповідь від ПП «ТД «Глобал Груп» на цей запит разом з документами отримана ДПІ у Приморському районі м. Одеси 23.04.2014 року.

20.05.2014 року в.о. начальника інспекції прийнято наказ № 1138 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «ТД «Глобал Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «АКСОН-ГРУПП» за січень 2014 року - лютий 2014 року; їх реальності та визначення впливу на податковий облік», відповідно до якого на підставі направлення від 20.05.2014 року № 001255/1021, виданого ДПІ у Приморському районі м. Одеси, проведена позапланова виїзна перевірка ПП «ТД «Глобал Груп», за результатами якої складено акт від 03.06.2014 року № 2931/15-53-22-04/37223823, яким встановлено порушення пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в результатів чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 11 500, 00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.06.2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 14 375, 00 грн., в тому числі за основним платежем - 11 500, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 875, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що позивач вчасно надав податковому органу пояснення разом із завіреними копіями документів, які підтверджують господарські відносини ПП «ТД «Глобал Груп» з платником податків ТОВ «АКСОН-ГРУПП» за січень 2014 року - лютий 2014 року, отже посилання як на підставу для призначення перевірки на пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є безпідставними, а також із протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками частково не погодився, однак, вирішуючи справу по суті позовних вимог, встановив обставини щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із позицією суду апеляційної інстанції в частині того, що під ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень слід розуміти не тільки ненадання платником податку будь-якої відповіді, а також надання відповіді, яка не містить інформації, що запитувалася та яка би спростувала думку податкового органу про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Тобто, формальне надання відповіді платником податків на запит податкового органу не позбавляє права останнього призначити перевірку на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Встановлено, що наявними у справі копіями первинних документів (договори, акти виконаних робіт, рахунки, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення, тощо) підтверджується реальність господарських операцій позивача з ТОВ «АКСОН-ГРУПП».

Такий факт як відсутність контрагента за місцезнаходженням не може слугувати об'єктивною ознакою недобросовісності платника та підтверджувати отримання ним необґрунтованої податкової вигоди. Посилання податкового органу на факт відсутності постачальника за його місцезнаходженням, свідчить лише про порушення даною юридичною особою законодавства.

Разом з тим, судами встановлено, що угоди, укладені позивачем з ТОВ «АКСОН-ГРУПП», були виконані та оподатковані, що відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість контрагента і в розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Посилання відповідача на матеріали кримінального провадження, відкритого за фактом організації невстановленими особами діяльності підприємств з ознаками фіктивності, зокрема, і контрагента позивача ТОВ «АКСОН-ГРУПП», не можуть слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року у справі № 815/3761/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук