Справа № 383/77/16-а
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/77/16-а
Провадження №2-а/383/10/16
У Х В А Л А

11 лютого 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бондаренко В.В.

з участю:

секретаря Одінцової Н.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 районного споживчого товариства ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_1 міської ради Кіровоградської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 районного споживчого товариства про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 районного споживчого товариства до ОСОБА_1 міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Кіровоградської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 районне споживче товариство звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просять визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради №86 від 29.01.2016 року про припинення ОСОБА_1 районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою для розміщення колгоспного ринку, на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КР №000300, виданого 05.06.1997 року ОСОБА_1 міською радою та вилучення земельної ділянки.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення ОСОБА_1 міської ради та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії відносно спірної земельної ділянки, площею 12298 м.кв.

Своє клопотання позивач обґрунтовує тим, що в даний час, за інформацією, яка стала відомою позивачу, ОСОБА_1 міська рада 28.02.2016 року запланувала чергову сесію на якій планує вирішити питання по передачу спірної земельної ділянки іншим особам, а тому в подальшому відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, а ознаки неправомірності оскаржуваного рішення є очевидними, оскільки воно було винесено з грубим порушенням Законів України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, посилаючись на обставини, викладені в заяві, додатково пояснивши, що про проведення засідання сесії повідомляється за день до її проведення, а ОСОБА_1 районне споживче товариство взяте на облік Долинською обєднаною ДПІ (ОСОБА_1 відділення) 01.01.1991 року та з 16.01.1992 року, та головним управлінням регіональної статистики 16.05.1995 року, а відомості щодо реєстрації є помилковими.

Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив, оскільки права позивача не порушенні, адже позивач зареєстрований 07.09.2001 року, станом на 11 лютого 2016 року розпорядження міського голови про скликання позачергової сесії ОСОБА_1 міської ради не видавалось, а заява необґрунтована.

Суд дослідив заяву про забезпечення позову, заслухавши думку представників сторін, надав оцінку обгрунтованості та необхідності вжиття заходів забезпечення позову та дійшов висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст. 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 районному споживчому товариству ОСОБА_1 міською радою народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області 05.06.1997 року видано державний акт на право постійного користування землею площею 12298 м.кв. серія ІІ-КР №000300, що підтверджується його копією (а.с.8-10). Також ОСОБА_1 районному споживчому товариству на праві власності належить цілий комплекс будівель, який розташований в місті Бобринець по вул. Базарна площа №11, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.11). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що ОСОБА_1 районне споживче товариство взяте на облік Долинською обєднаною ДПІ (ОСОБА_1 відділення) 01.01.1991 року та з 16.01.1992 року, та головним управлінням регіональної статистики 16.05.1995 року (а.с.12). З довідки про взяття на облік платника податків від 27 грудня 2001 року вбачається, що районне споживче товариство взятий на облік як платник податків від 19 січня 1992 року у ОСОБА_1 МДПІ (а.с.13).

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини та норми законодавства, доводи представників сторін, а також оцінивши докази, які містяться у справі, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення ОСОБА_1 міської ради до прийняття у справі судового рішення по суті, оскільки, за переконанням суду, представниками позивача обґрунтовано та доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 районного споживчого товариства, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а захист прав та інтересів позивача стане неможливим без зупинення дії оскаржуваного рішення до прийняття у справі судового рішення по суті.

Поряд з цим, юридичним наслідком вжиття основного заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, за переконанням суду, є його невиконання, що по суті є забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії на виконання зупиненого рішення до прийняття у справі судового рішення по суті.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 районне споживче товариство було вперше зареєстровано 07.09.2001 року не доведене будь-якими належними та допустимими доказами та спростовано вищевказаними відомостями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про взяте ОСОБА_1 районного споживчого товариства на облік Долинською обєднаною ДПІ (ОСОБА_1 відділення) 01.01.1991 року та з 16.01.1992 року, та головним управлінням регіональної статистики 16.05.1995 року та довідкою про взяття на облік платника податків від 27 грудня 2001 року та поясненнями представника позивача, яка зазначає, що відомості у виписці щодо реєстрації є помилковими. Довідку секретаря міської ради про те, що станом на 11 лютого 2016 року розпорядження міського голови про скликання позачергової сесії ОСОБА_1 міської ради не видавалось суд також оцінює критично, та відхиляє, оскільки не виключає можливість його прийняття до прийняття у справі судового рішення по суті.

При задоволенні заяви про забезпечення позову суд враховує положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає «право на суд», одним із аспектів якого є право на доступ, тобто право подавати позов з приводу правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття вказаного заходу забезпечення позову, може призвести до порушення прав та інтересів позивача до прийняття у справі судового рішення по суті та утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Забезпечення позову у формі заборони відповідачу вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки, за переконанням суду не є співмірним із заявленими вимогами адміністративного позову та предмету адміністративного спору, оскільки позов поданий в порядку адміністративного судочинства у сфері публічно-правових відносин з приводу незаконності рішення субєкта владних повноважень, тобто на розгляду суду поданий публічно-правовий спір з приводу перевірки законності прийняття рішення субєкта владних повноважень при виконанні ним делегованих повноважень, а не спір про право на земельну ділянку, що розглядається в порядку інших видів судочинства, а тому в цій частині заява про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім цього, вищевказаною правовою нормою встановлено можливість заборони вчинення певних дій субєктом владних повноважень, натомість позивачем заявлено забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, однак заборона відповідачу вчиняти будь-які дії без їх конкретизації, зясування їх суті, змісту та в чому саме вони полягають позбавляє суд можливості надати їм правову оцінку, що є підставою для відмови в задоволенні заяви у вказаній частині.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 районного споживчого товариства про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

До прийняття в адміністративній справі № 383/77/16-а рішення по суті зупинити дію рішення ОСОБА_1 міської ради шостої сесії сьомого скликання №86 від 29 січня 2016 року «Про припинення ОСОБА_1 районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою для розміщення колгоспного ринку, на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КР №000300 виданого 05.06.1997 року ОСОБА_1 міською радою та вилучення земельної ділянки».

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали направити (вручити) представникам сторін, роз'яснивши, що ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст. ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Бондаренко