Справа № 826/21426/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрмаркетцентр”

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В судовому засіданні 18 січня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 27 липня 2015 року №223/26-55-22-02/37883354 “Про результати планової виїзної перевірки ТОВ “Укрмаркетцентр” (код за ЄДРПОУ 37883354) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року” (далі по тексту – акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.5 пункту 135.5 статті 135, підпункту 153.1.3 пункту 153.5 статті 153 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 223 196,00,00 грн., у тому числі за 2013 рік.

Встановлені в акті перевірки порушення мотивовані наступним: 1) позивачем занижено суму доходу за рахунок невірного визначення суми позитивного значення курсової різниці на 600 000,00 грн.; 2) позивачем не включено до складу інших доходів суми у розмірі 574 715,46 грн., отриманих від ТОВ “КЛМ-Сервіс” у вигляді безповоротної фінансової допомоги, внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій щодо поставки товарів ТОВ “КЛМ-Сервіс”.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення, виходячи з наступного: отримання доходів позивача по відносинам із ТОВ “КЛМ-Сервіс” підтверджується первинним документами, оформленими належним чином; спірним господарським операціям не притаманні ознаки безповоротної фінансової допомоги; відносини з поставки ТОВ “КЛМ-Сервіс” товару є реальними, підтверджені необхідними первинними документам, а відтак позивачем дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до підпункту 153.1.2 пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, здійснені (нараховані) платником податку в іноземній валюті у зв'язку з придбанням у звітному податковому періоді товарів, робіт, послуг, у встановленому порядку включаються до витрат такого звітного податкового періоду шляхом перерахування в національну валюту тієї частини їх вартості, що не була раніше оплачена, за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату здійснення операції з такого придбання, а в частині раніше проведеної оплати - за таким курсом, що діяв на дату здійснення оплати.

Визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від’ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що у податковій декларації з податку на прибуток за 2013 рік ТОВ “Укрмаркетцентр” визначено позитивне значення курсових різниць в розмірі 3 669 570, 00 грн. (рядок 03.19 податкової декларації).

За посиланням відповідача, останнім встановлено заниження ТОВ “Укрмаркетцентр” суми доходу на 600 000, 00 грн. за рахунок невірного визначення суми позитивного значення курсової різниці.

Однак, відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, на якого покладений обов’язок доказування правомірності прийнятого рішення, не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування даних висновків з посиланням на конкретні первинні документи.

Акт перевірки, у свою чергу, не містить доказів дослідження первинних документів ТОВ “Укрмаркетцентр”, у зв’язку з чим не можливо встановити, яким чином контролюючий орган дійшов висновків про заниження позивачем суми доходу на 600 000, 00 грн.

З наявних в матеріалах справи оборотно-сальдових відомостей по рахунках за 2013 рік (рахунки: 632, 312, 945, 502, 361, 631), розрахунків позитивних курсових значень за 2013 рік, вбачається, що підприємство формувало податок на прибуток за рахунок курсової різниці та первинних документів на суму на 366 9570, 00 грн., що і відображена останнім в рядку 03.19 додатку податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік.

Тому суд дійшов висновку про помилковість висновків акта перевірки у цій частині, та, відповідно, протиправність визначення суми податкового зобов’язання за даним епізодом порушення.

В частині висновків акта перевірки про не включення до складу інших доходів суми у розмірі 574 715,46 грн., отриманих від ТОВ “КЛМ-Сервіс” у вигляді безповоротної фінансової допомоги, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено в акті перевірки, позивач має непогашене грошове зобов’язання в сумі 2 224 110,70 грн. перед ТОВ “КЛМ-Сервіс”, а ТОВ “КЛМ-Сервіс” має непогашене грошове зобов’язання перед позивачем в сумі 574 715,46 грн. Після підтвердження взаємних заборгованостей непогашене грошове зобов’язання становить 1 649 395,24 грн. Згідно оборотної відомості ТОВ “Укрмаркетцентр” не мало взаємовідносин щодо поставки товарів ТОВ “КЛМ- Сервіс”.

ТОВ “Укрмаркетцентр” згідно даних бухгалтерського обліку припинено грошове зобов’язання згідно акта про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30 грудня 2013 року, укладеного з ТОВ “КЛМ-Сервіс” шляхом зарахування заборгованості по одному договору на інший (взаємозалік) по вимогам яких не існувало заборгованості, що не є однорідними та суперечить статті 601 Цивільного кодексу України.

Таким чином, за посиланням відповідача, ТОВ “Укрмаркетцентр” не мало взаємовідносин щодо поставки товарів ТОВ “КЛМ-Сервіс” і зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі акту від 30 грудня 2013 року, що суперечить статті 601 Цивільного кодексу України, оскільки заборгованості ТОВ “КЛМ-Сервіс” перед ТОВ “Укрмаркетцентр” не існувало.

Отже, на підставі викладеного, ДПІ у Печерському районі віднесено суму в розмірі 574 715, 46 грн. до безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об’єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пункт 135.2 статті 135 Податкового кодексу України визначає, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

За визначенням підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов’язковою до повернення.

Матеріалами справи підтверджується, між ТОВ “Укрмаркетцентр” (покупець) та ТОВ “КЛМ- Сервіс” (постачальник) укладено договір поставки від 20 серпня 2013 року №ДП-20/08-13, відповідно до умов якого постачальник зобов’язується передати у зумовлений строк покупцеві одяг та взуття чоловіче, жіноче та дитяче, аксесуари торгових марок “Terranova”, “Calliope”, “Terranova Kid” (Італія), “Jennyfer” (Франція), кількість якого визначена Специфікаціями, а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору від 20 серпня 2013 року №ДП-20/08-13 постачальником - ТОВ “КЛМ-Сервіс” передано у власність ТОВ “Укрмаркетцентр” товари, а саме, одяг та взуття чоловіче, жіноче та дитяче, аксесуари торгових марок “Terranova”, “Calliope”, “Terranova Kid” (Італія), “Jennyfer” (Франція), що підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку за 2013 рік та банківськими виписками.

26 грудня 2013 року між позивачем (постачальник) та ТОВ “КЛМ- Сервіс” (покупець) укладено договір поставки №Б/Н, відповідно до умов якого, постачальник зобов’язується передати у власність покупця товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов’язується прийняти й оплатити товар.

На підтвердження виконання умов договору від 26 грудня 2013 року №Б/Н постачальником передано у власність ТОВ “КЛМ-Сервіс” товари, що підтверджується податковими накладними, видатковими накладними від 26 грудня 2013 року №1-11, товарно-транспортними накладними від 26 грудня 2013 року, актом приймання-передачі матеріальних цінностей від 26 грудня 2013 року № Б/Н, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку за 2013 рік та банківськими виписками.

30 грудня 2013 року між ТОВ “Укрмаркетцентр” (сторона 1) та ТОВ “КЛМ-Сервіс” (сторона 2) складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог про:

- сторона 1 має перед стороною 2 непогашене грошове зобов’язання у сумі 2 224 110,70 грн., яке виникло на підставі договору №ДП-20/08-13 від 20 серпня 2013 року, укладеного між ТОВ “Укрмаркетцентр” та ТОВ “КЛМ-Сервіс”;

- сторона 2 має перед стороною 1 непогашене грошове зобов’язання у сумі 574 715,45 грн., що виникло на підставі договору №Б/Н від 26грудня 2013 року;

- строк виконання зобов’язань, зазначених у пункті 1 та пункту 2 цього акта по договору №Б/Н від 26 грудня 2013 року настав;

- сторони підтверджують реальність та обсяг взаємних заборгованостей, зазначених у пункті 1 та пункті 2 цього акта;

- - керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов’язаннями, зазначеними у пункті 1 та пункті 2 цього акта і таким чином з моменту підписання цього акту вважатимуть: зобов’язання сторони 2 таким, що припинено у повному обсязі; зобов’язання сторони 1 таким, що припинено частково, заборгованість сторони 1 перед стороною 2 становить 1 649 395,24 грн.

За результатом дослідження наданих позивачем первинних документів, суд встановив, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ “КЛМ-Сервіс” щодо поставки товарів є реальними, підтверджуються первинними документами, а висновки контролюючого органу про відсутність поставки товарів на адресу ТОВ “КЛМ- Сервіс” є безпідставними та такими, що зроблені без дослідження та аналізу наданих товариством первинних документів.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Враховуючи, що договори від 20 серпня 2013 року №ДП-20/08-13 та від 26 грудня 2013 року №Б/Н, укладені між позивачем та ТОВ “КЛМ-Сервіс” є виконаними, що підтверджується первинним документами, а вимоги за вказаними договорами є однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом, строк виконання яких настав, суд приходить до висновку про правомірність зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно акта від 30 грудня 2013 року.

У свою чергу за визначенням підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що ТОВ “Укрмаркетцентр” отримувало від ТОВ “КЛМ-Сервіс” суми безповоротної фінансової допомоги, зокрема у вигляді суми коштів згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, або у вигляді суми безнадійної заборгованості, або основної суми кредиту або депозиту, що надані без встановлення строків повернення такої основної суми.

При цьому суд звертає увагу, що ДПІ у Печерському районі не наведено, якій саме ознаці безповоротної фінансової допомоги відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 Податкового кодексу України відповідають кошти, отримані позивачем від ТОВ “КЛМ-Сервіс”.

Натомість зібрані у справі докази вказують спростовують доводи відповідача про відсутність реального здійснення господарських операцій щодо поставки товару на адресу позивача та його контрагента нормативно та документально не підтверджуються.

Враховуючи викладене, висновки акта перевірки про отримання ТОВ “Укрмаркетцентр” безповоротної фінансової допомоги, про заниження доходу та порушення вимог пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України є безпідставними та спростовуються матеріалами справи; відтак, визначення позивачу суми грошового зобов’язання з податку на прибуток за даним епізодом порушення є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі не доведено правомірність та обґрунтованість збільшення позивачу оскаржуваної суми грошового зобов’язання з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Укрмаркетцентр” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрмаркетцентр” задовольнити повністю.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрмаркетцентр” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко