Справа № 806/4909/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"09" лютого 2016 р. Справа № 806/4909/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шевчук С.М.
суддів: Майора Г.І.
Одемчука Є.В.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін: позивача- ОСОБА_1
представників: від відповідача - Москаленко А.О.; від третьої особи- Пантус В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Володарсько-Волинський районний військовий комісаріат Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.12.2015року з урахуванням виправленої описки визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 10.07.2015 №24.
Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб", з урахуванням статей 9, 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в розмірі 30-ти місячного грошового забезпечення, як інваліду ІІ групи.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазнає, що на позивача не поширюється положення підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений Постановою КМ № 499, оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок отримання контузії, поранення під час проходження військової строкової служби.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 отримав численні поранення під час проходження військової службу в країнах, де велись бойові дії , що підтверджується витягом із протоколу №1869 від 25.10.2011 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (а.с.11).
20.05.1981 сержант у запасі ОСОБА_1 був звільнений з військової служби.
Відповідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 04.11.2011 серія 10 ААА №732821 позивачу з 31.10.11 встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.10).
З 15.01.2015 позивачу встановлено другу групу інвалідності безтерміново, яка настала внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 20.01.2015 серія 12 ААА №078945 (а.с.9).
30 березня 2015 позивач звернувся до Володарсько- Волинського військового комісаріату із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 15.01.2015 року другої групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, додавши всі необхідні документи. (а.с.8)
Володарсько - Волинський районний військовий комісаріат надіслав документи позивача до Міністерства оборони України.
Із витягу з Протоколу № 34 від 10 липня 2015 року засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби вбачається, що комісія, розглянувши подані позивачем документи, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на день його звільнення діяла ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги. Відповідач зазначив, що оскільки закон не має зворотної дії в часі, тому ОСОБА_1 мав право на отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням відповідно до ст. 16 вказаного Закону в редакції, що діяла до 01.01.2007 (а.с.7).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМ України №499 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), який передбачає, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам 2 групи.
Застосовуючи названу норму, суд першої інстанції не врахував, що інвалідність у позивача настала внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків строкової військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, а на нього не поширюється положення підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою КМ України №499.
Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги та наявним у справі доказам, колегією суддів враховано, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовує Порядком призначення та виплати одноразової грошової допомоги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N975 від 25 грудня 2013р. та Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 1, ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці - особи, які проходять військову службу до якої належить і строкова військова служба.
24.01.2014року набув чинності Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975 (далі по тексту Порядок №975).
Пунктом 2 Порядку N 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до п. 3 Порядку N 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії від 04.11.2011року серії 10 ААА №732821 позивачу з 31.10.2011року встановлено 3 групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузія, травми хребта, їх наслідки та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
За таких обставин, право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло -31.10.2011року, а відтак виплата допомоги позивачу повинна здійснюватись за законодавством та порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до ч.6 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції станом на дату встановлення позивачу 3 групи інвалідності - 31.10.2011року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.
На дату встановлення позивачу інвалідності - 31.10.2011року порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги, визначалися Порядком, затвердженим Постановою КМ України від 28 травня 2008 р. N499 (далі по тексту іменовано - Порядок N499).
Відповідно до п.п.4 п. 2 Порядку N499 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається для військовослужбовців строкової служби - за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення.
Відповідно до пояснень сторін та їх представників, інвалідність позивача пов`язана з проходженням строкової військової служби з якої позивача було звільнено -20.05.1981року. Відтак, первинно інвалідність позивачу встановлено пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, а зокрема через 30 років.
Таким чином, для позивача як особи, яка проходила строкову військову службу та отримала інвалідність 31.10.2011року, граничний термін отримання інвалідності, яка давала б йому підстави для виплати зазначеної допомоги у разі інвалідності, сплинув після закінчення трьох місяців з моменту звільнення зі служби, що вказує на відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу зазначеної допомоги.
Відповідно до ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( в редакції станом встановлення позивачу ІІ групи інвалідності - 15.01.2015року) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Однак, як слідує з довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №078945 від 20.01.2015року друга група інвалідності встановлена для позивача з 15.01.2015року, тобто після сплину двох років від первинного встановлення інвалідності, що також вказує на відсутність правових підстав для проведення зазначених виплат одноразової допомоги
З наведених вище підстав, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2015 р. скасувати.
Прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168
4-третій особі: Володарсько-Волинський районний військовий комісаріат Житомирської області - вул.К.Маркса,50/54,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101,