Справа № 2-а-3845/10/2170
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 р.Справа № 2-а-3845/10/2170

Категорія:5.1.2Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління у справах захисту прав споживачів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2011 року по справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_5 до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики про скасування постанови про накладення стягнень, -

встановиЛА:

23.07.2010 року позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачем неправомірно було проведено перевірку по дотриманню вимог законодавства про захист прав споживачів та накладено стягнення №249 від 09.07.2010 року.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні першої інстанції позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав та просив у задоволені позову відмовити.

Суд першої інстанції своєю постановою від 09 лютого 2011 року позовні вимоги позивача задовольнив в повному обсязі.

Управління у справах захисту прав споживачів у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги управління у справах захисту прав споживачів у Херсонській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом першої інстанції правильно встановлено те, що перевірка проводилась уповноваженим органом але висновки суду стосовно того, що направлення видано на перевірку субєкта господарювання який розташований за адресою м. Херсон вул. Некрасова 2 а проведено перевірку місця зберігання є хибним та таким, що не узгоджується із матеріалами справи та не відповідає діючому законодавству. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів»спеціально

уповноважений центральний - орган у справах захисту прав споживачів, а також його територіальні органи маю право у тому числі: перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та наданні послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торгівельні та інші приміщення цих суб'єктів; одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; відбирати у суб'єктів господарювання зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості. Порядок проведення перевірок суб'єктів підприємницької діяльності

державними органами у сфері захисту прав споживачів встановлено Наказом Державного

комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.2006

року №311, зареєстрований в Мін'юсті України 21.11.2006 року. Таким чином законодавством України про захист прав споживачів прямо передбачені повноваження щодо обстеження не лише торгівельних приміщень суб'єкта господарювання, а й інших підсобних приміщень, у тому числі складські та виробничі приміщення. Крім того, у випадку сумнівної якості товарів, органи у справах захисту прав споживачів відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів», порядку проведення перевірок суб'єктів господарювання, Правил торгівельного обслуговування населення та Правил продажу продовольчих товарів мають право відбирати у суб'єктів господарювання зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів для проведення експертизи у лабораторних умовах. Законодавством України у сфері захист прав споживачів прямо передбачені повноваження щодо обстеження не лише торгівельних приміщень суб'єкта господарювання, а й інших підсобних приміщень, у тому числі складські та виробничі приміщення.

Відповідно до ст. 6 ЗУ „Про захист прав споживачів", споживач має право на належну якість продукції.

Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

На товари, що ввозяться на територію України, повинен бути передбачений законодавством документ, який підтверджує їх належну якість. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції.

Стаття 14 Закону України „Про захист прав споживачів" зазначає, що у разі відсутності нормативних документів, нормативно-правових актів, що містять обов'язкові вимоги до продукції, використання якої може завдати шкоди життю, здоров'ю споживача, навколишньому природному середовищу, а також майну споживача, відповідні органи виконавчої влади, що здійснюють державний захист прав споживачів, зобов'язані негайно заборонити випуск і реалізацію такої продукції.

На товари (наслідки робіт), використання яких понад визначений строк є небезпечним для життя, здоров'я споживача, навколишнього природного середовища або може заподіяти шкоду майну споживача, встановлюється строк служби (строк придатності.

Виробник (виконавець, продавець) повинен попереджати споживача про встановлений строк служби (строк придатності) товару (наслідків роботи) або його частини, обов'язкові умови його використання та можливі наслідки в разі їх невиконання, а також про необхідні дії після закінчення цього строку.

Аналогічні вимоги відносно інформації про продукцію передбачені також п. 13 розділу І , п. 4.3 розділу II „Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами" та п. 17, 21 «Порядку провадження торгівельної діяльності та правила торгівельного обслуговування населення".

На підставі вище зазначених нормативних документів не допускаються до продажу фасовані вітчизняні та імпортні харчові продукти без маркування державною мовою України. Маркування передбачає наявність інформації про - загальну назву харчового продукту; номінальну кількість харчового продукту в установлених одиницях виміру (маса, об'єм тощо); склад харчового продукту, якщо він виготовлений з кількова складників, із зазначенням переліку назв використаних у процесі виготовлення інший продуктів харчування, харчових добавок; харчову цінність, а також енергетичну цінність (для харчових продуктів, що її мають); кінцевий термін реалізації або дату виготовлення і термін придатності до споживання; умови зберігання, позначення нормативного документа (для харчових продуктів вітчизняного виробництва) найменування та адресу виробника й місце виготовлення; умови використання (якщо такі передбачені); наявність у харчовому продукті компонентів з генетично модифікованої сировини (у разі, якщо використаний таких компонентів передбачено нормативними документами або нормативно-правовим актами на даний харчовий продукт); застереження щодо вживання харчового продукту певними категоріями (групами) населення (діти, вагітні, люди похилого віку, спортсмени, хворі тощо); іншу інформацію, передбачену чинними в Україні нормативними документами, дія яких поширюється на певний харчовий продукт. Пунктом 4.3 II розділу „Мясо та мясопродукти" „Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами" передбачено, що на кожну партію (тушу) продовольчої сировини, призначеної для реалізації на підприємствах роздрібної торгівлі в межах адміністративного району, крім документа, що підтверджує їх якість і безпеку, повинна бути ветеринарна довідка, а для реалізації в межах України ветеринарне свідоцтво. Чинним законодавством передбачені чіткі вимоги щодо наявності інформації та документів, що посвідчують якість та безпеку на товари які реалізовувалися позивачем. Відсутність вказаної інформації та відповідних документів не заперечувалася і самим позивачем під час проведення перевірки про що свідчить пояснення до акту перевірки та підпис позивача у акті перевірки.

Приватним підприємцем ОСОБА_6 під час перевірки було надано лише документи як зазначено в акті перевірки від 15.06.2010 року за № 000248 на право здійснення діяльності, свідоцтв про державну реєстрацію, копія експлуатаційного дозволу для потужностей об'єкту з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів від 06.04.2008р. №20/02-3, свідоцтво про сплату єдиного податку, як зазначено в акті перевірки №000248 від15.06.2010 року. На час перевірки на торгівельній точці у морозильній камері в реалізації знаходилась мясотовари: кури тушки, філе курчат бройлерів, стегенця курячі, крила курячі без наявності доступної, достовірної, повної, своєчасної та необхідної інформації про назву та адресу виробника, дату виготовлення, склад, споживчу та енергетичну цінність, вміст ГМО, терміни на температуру зберігання; відсутні супровідні документи про якість та безпеку, ветеринарні довідки, чим порушена ст.ст. 6,14,15 Закону України «Про захист прав споживачів»від 01.12.2005р. № 3161-4, п.п. 16, 17, 21 постанови КМУ від 15.06.2006р. №833 «Порядок провадження торгівельної діяльності та правила торгівельного обслуговування населення", п.п. 4.2, 4.3, „Правила роздрібної торгівлі продовольчими товарами", затвердженим наказом ME та ДПЄУ України від 11.07.2010р. №185. На електронні ваги, морозильну камеру в якій зберігалась м'ясна продукція не надані паспорти, відсутнє тавро держповірки на ваги. У морозильній камері відсутній термометр, перевірити температуру у морозильній камері не представилось можливим. На м'ясну сировину, зазначену у пп. 1-9 таблиці 1 акту перевірки від 15.06.2010р. №00248 на час перевірки не надано прибуткові накладні, ветеринарні довідки, документи про якість та безпеку, чим порушено ст.6, 14 Законом України «Про захист прав споживачів»від 01.12.2005р. №3161-3; п.4.3. „Правила роздрібної торгівлі продовольчими товарами», затверджених наказом ME та ДПЕЇ України від 11.07.2007р. № 185. М'ясна сировина зберігалась в картонних упаковках. На упаковках відсутня доступна достовірна, повна, своєчасна та необхідна інформація про назву та адресу виробника, харчову та енергетичну цінність сировини, вміст ГМО, що відображено в акті перевірки від 15.06.2010 року чим порушено вимоги ст. 15 Законом України «Про захист прав споживачів»від 01.12.2005р..

На підставі викладеного колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, аргументовано, з посиланням на належну доказову базу та норми матеріального права довів законність своїх дій та правомірність накладеного стягнення.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам, не вірно застосував норми матеріального права, у звязку із чим, прийшов до хибного висновку про обґрунтованість вимог позивача та ухвалив рішення, яке не відповідає Закону. Згідно п.3 ч.1ст.202 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління у справах захисту прав споживачів у Херсонській області, - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2011 року по справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_5 до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики про скасування постанови про накладення стягнень, - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3