Справа № 817/3432/15
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09.02.2016 К/800/2994/16

Суддя-доповідач Вищого адміністративного суду України Ємельянова В.І., розглянувши можливість відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2016 року по справі № 817/3432/15

за позовом ОСОБА_3,

ОСОБА_2

до Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2016 року по справі № 817/3432/15.

Однак, під час прийняття касаційної скарги встановлено, що остання подана всупереч вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до адміністративного суду касаційної інстанції.

Так, відповідно до вимог статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційному порядку оскаржуються судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково.

Касаційна скарга - це письмовий документ, адресований суду касаційної інстанції, в якому скаржник наводить аргументи та доводи, що свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення (постанови/ухвали) першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку, яким закінчено розгляд справи, або ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та вимоги щодо цих судових рішень.

В касаційній скарзі слід коротко, але вичерпно навести суть спору, дату і резолютивну частину оскаржуваного рішення, а також точне найменування суду першої інстанції, на постанову (ухвалу) якого подають касаційну скаргу, зміст і дату ухваленої постанови (ухвали) апеляційним судом, зазначити у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ця частина касаційної скарги має найбільш важливе значення, оскільки саме тут скаржник повинен навести свої аргументи, доводи та міркування щодо незаконності оскаржуваного ним судового рішення. Обґрунтовуючи, в чому саме полягає незаконність рішення, скаржник повинен чітко зазначити, яку саму норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати (на думку заявника) до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення спору.

Крім того, відповідно до статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначаються: ім'я (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, та осіб, які беруть участь у справі, а також їх номери засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, вказані вимоги зазначеної норми скаржниками не дотримано.

Частиною другою статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено розміри ставок судового збору, зокрема, щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати - 1378 грн.

Судовий збір у розмірі 1378 грн. має бути сплачено на розрахунковий рахунок 0007, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, отримувач УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача 820019, код класифікації доходу бюджету: 22030005 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)» та до касаційної скарги додано оригінал документа про сплату судового збору за розгляд касаційної скарги по даній справі.

Крім того, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України від 3 липня 2012 року № 5029-VI «Про засади державної мовної політики» (далі - Закон № 5029-VI) сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Статтею 10 Конституції України та статтею 6 Закону № 5029-VI визначено, що державною мовою України є українська мова. Проте, касаційна скарга позивачів викладена не українською мовою, а російською, що свідчить про її невідповідність нормам права.

У зв'язку із зазначеним касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням строку для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 106, ч. 3 ст. 108, ст.ст. 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2016 року по справі № 817/3432/15 залишити без руху.

Надати скаржникам строк для усунення недоліків поданої ними касаційної скарги до 9 березня 2016 року та роз'яснити, що у разі не усунення ними зазначених недоліків касаційної скарги, відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржникам та вважатись неподаною.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України В.І. Ємельянова