Справа № 305/1741/15-а
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2016 рокум. Ужгород№ 305/1741/15-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шешеня О.М., суддів: Гебеш С.А., Луцович М.М. розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування припису та постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування припису №224-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.08.2015 року, за яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення згідно чинного законодавства України до 14.10.2015 року та постанови №231/1007 по справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2015 року, за якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КАС України про адміністративне правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В судовому засіданні 16.11.2015 року первинного відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області було замінено на правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - відповідач).

09.02.2016 року до суду надійшли клопотання позивача та представника позивача про розгляд даної справи за їх відсутності. Разом з тим, у відповідності до позовної заяви позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вказавши на наступне. Так, у відповідності до припису № 224-П/1007 від 14.08.2015 року, виданого за результатами позапланової перевірки, відповідачем було встановлено, що позивач без права на виконання будівельних робіт більше 15-ти років тому здійснив будівельні роботи з будівництва гаража за адресою: АДРЕСА_1. Відтак, відповідачем 28.08.2015 року було винесено постанову № 231/1007, згідно до якої за порушення ст. 29 Закону України "Про планування та забудову територій" від 20.04.2000 року №1699-III (далі - Закон України № 1699-III) на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Однак, позивач в позовній заяві зазначав, що у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, належний на праві приватної спільної часткової власності позивачеві, що розташовані по АДРЕСА_1, в інвентарну справу до зведеного акту оцінки одноквартирного (садибного) житлового будинку було внесено будівлю гаража інвентарною вартістю в 4261,00 грн. Разом з тим, згідно уточнених даних, викладених у довідці виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закрпатської області № 480 від 04.09.2015 року, та у акті обстеження від 03.09.2015 року, складеному депутатською комісією Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, вбачається, що тимчасова будівля гаража (збудована з дерев'яного каркасу, оббитого дошкою), була зведена позивачем навесні 1994 року та з того часу не реконструювалася. Однак, Закон України №1699-III на який посилається відповідач набув чинності тільки в 2000 року, а отже не поширюється на правовідносини, які є предметом даного позову. Відтак, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, заперечення на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем 14.08.2015 року на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 10.08.2015 року вх. №757/1007-1.8 було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, результати якої відображені в акті від 14.08.2015 року №293/1007 (а.с. 76).

Зокрема, за результатами проведеної перевірки відповідачем було встановлено, що позивач без права на виконання будівельних робіт більше 15-ти років тому здійснив будівельні роботи з будівництва гаража по АДРЕСА_1, чим на момент вчинення порушив ст. 29 Закону України №1699-III (а.с. 76). Відтак, 14.08.2015 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 77-78).

На підставі проведеної позапланової перевірки, відповідачем було винесено припис №224-П/1007 від 14.08.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 5).

Так, у відповідності до припису №224-П/1007 від 14.08.2015 року відповідачем було встановлено, що позивач без права на виконання будівельних робіт більше 15-ти років тому здійснив будівельні роботи з будівництва гаража по АДРЕСА_1, що є порушенням ст. 29 Закону України №1699-III (а.с. 5).

За результатами проведеної позапланової перевірки, відповідачем було прийнято постанову за №231/1007 від 28.08.2015 року, у відповідності до якої, позивача у зв'язку з порушенням ст. 29 Закону України №1699-III було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 6-7).

Згідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України № 1699-III від 20.04.2000 року №1699-ІІІ (втратив чинність згідно із Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Розгляд заяви, прийняття рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт або про відмову у його наданні, видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт (або відмови в його наданні) здійснюються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом місяця з дня реєстрації заяви. Надання дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється на безоплатній основі. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на нормативний строк будівництва об'єкта або на строк дії договору (контракту) підряду на будівництво об'єкта. Дія дозволу може бути продовжена за зверненням замовника на строк не більше одного року. Контроль за виконанням будівельних робіт здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, затверджується Кабінетом Міністрів України. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Інформація про дозвіл на виконання будівельних робіт, а також відомості про замовника та підрядників будівельних робіт розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці. Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та скасування (анулювання) дозволу на виконання будівельних робіт і порядок ведення реєстру виданих та скасованих (анульованих) дозволів на виконання будівельних робіт затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відтак, ст. 29 Закону України № 1699-III на яку посилається відповідач в приписі від 14.08.2015 року №224-П/1007 та в постанові 28.08.2015 року №231/1007 на момент проведення перевірки втратила чинність згідно із Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Також, оскаржувану постанову за №231/1007 від 28.08.2015 року відповідачем було прийнято за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: Протоколу про адміністративне правопорушення з додатками від 14.08.2015 року, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності від 14.08.2015 року, акту перевірки від 14.08.2015 року (а.с. 6).

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2015 року, відповідачем в якості додатків зазначена ксерокопія довідки Верхньоводянської сільської ради (а.с. 78). Так, довідкою Верхньоводянської сільської ради від 04.09.2015 року № 480 зазначено, що будівля гаража в дворогосподарстві АДРЕСА_1, яке числиться за позивачем була побудована більше 15-ти років тому (а.с. 8, 79). Однак, дана довідка Верхньоводянської сільської ради, яка вказує на те, що позивачем будівля була побудована більше 15-ти років тому, видана 04.09.2015 року, а відповідач посилається на неї в протоколі від 14.08.2015 року, тобто раніше ніж її було видано Верхньоводянською сільською радою.

Інших доказів на підтвердження свого висновку про те, що вказана будівля була побудована позивачем саме більше ніж 15-ти років тому, відповідачем до суду не було надано, в матеріалах проведеної позапланової перевірки немає посилань про їх наявність, а також, вони відсутні в матеріалах справи.

Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон України №208/94-ВР) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Також, у відповідності до ч. 11 ст. 2 Закону України №208/94-ВР штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин щодо правомірності прийняття ним припису від 14.08.2015 року №224-П/1007 та постанови №231/1007 від 28.08.2015 року.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України №224-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.08.2015 року, за яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути виявлені порушення згідно чинного законодавства України до 14.10.2015 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України №231/1007 по справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2015 року, за якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КАС України про адміністративне правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

4. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддяО.М. Шешеня

Судді: С.А. Гебеш

М.М. Луцович