Справа № 22-а-319/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту

населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського

міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської

ради Київської області про визнання дій субєкту владних повноважень протиправними та

зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати

протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської

міської ради Київської області щодо відмови провести перерахунок грошової допомоги до

Травня за 2009 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту", нарахувати та провести виплату вказаної допомоги.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2009

року позов задоволено частково.

Визнано відмову відповідача провести та виплатити перерахунок позивачу одноразової

допомоги до 5 травня неправомірними та зобовязано провести перерахунок щорічної

разової грошової допомоги позивачу до 5 травня за 2009 ріку в розмірі 3554 грн.

Відповідач, не погоджуючись із прийнятою постановою, звернувся з апеляційною скаргою,

в якій просить скасувати постанову суду від 26 жовтня 2009 року як таку, що не відповідає

Змогам закону та ухвалити нову, якою позовні вимоги відхилити.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Виносячи постанову про задоволення частково позовних вимог, суд першої інстанції

виходив з того, що грошова допомога до 5 травня у 2008 році позивачу була виплачена на

підставі постанови КМ України "Про розміри разової грошової допомоги, що

виплачується в 2008 році та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту" без урахування чинного законодавства.

Суд вважав, що у даному випадку відповідач не врахував рішення Конституційного Суду

України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Грошова допомога повинна виплачуватися в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, яка повинна дорівнювати розміру прожиткового

мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте даний висновок суду не є безспірним.

У відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту" у редакції від 9 липня 2007 року щорічно до 5 травня інвалідам війни

групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Судом не було не було враховано, що підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу

Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до

яких законодавчих актів України" ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту" було зміна та викладена в редакції, згідно якої щорічно до

травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються

Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про

державний бюджет України.

Вказані зміни, внесені ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту" були визнані таким, що не відповідає Конституції України з прийняттям

Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Відповідно до п.5 резолютивної частини вказаного,, рішення Конституційного Суду

країни № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані неконституційними положення Закону

країни "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України" втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 22 травня 2008

оку.

У відповідності до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не

мають зворотної дії в часі, а тому до певних правовідносин застосовується той закон або

нормативно-правовий акт, який діяв на час існування цих правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи грошова допомога до 5 травня у 2009 році позивачу

виплачена 23 квітня 2009 року у розмірі 430 грн. 00 коп.

.

Оскільки виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2008 році

була здійснена до 22 травня 2008 року, то правовідносини, що виникли між позивачем та

відповідачем з приводу 'її виплати, повинні були врегульовуватися постановою

КМ України "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році,

відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

а "Про жертви нацистських переслідувань" № 211 від 18 березня 2009 року, норми якої були

чинними на час проведення виплати.

З огляду на те, що відповідачем була нарахована та виплачена позивачу допомога до

5 травня в розмірі, передбаченому вказаною постановою, колегія суддів приходить до

висновку що він діяв правомірно та виконав взяті державою на себе зобов'язання у

повному обсязі та не порушив прав позивача.

За таких обставин, висновок суду про обгрунтованість вимог позивача не відповідає

нормам матеріального права, а тому постанова суду не може бути залишеною без змін та

підлягає скасуванню.

Крім того, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до чинного законодавства суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в зв'язку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією тільки управління соціального захисту населення.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області від 26 жовтня 2009 року скасувати.

Винести нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 -

поновити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді