Справа № 802/123/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 лютого 2016 р. Справа № 802/123/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, отримавши на розгляд матеріали позовної заяви за позовом Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Комунального підприємства "Турбота" Стрижавської селищної ради про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

5 лютого 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Комунального підприємства "Турбота" Стрижавської селищної ради про стягнення з відповідача коштів в сумі 90044,39 грн. в дохід місцевого бюджету.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право на звернення до адміністративного суду. За вимогами статей 104, 105 КАС України відповідний позов пред'являється до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 цього Кодексу.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюють на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень цієї статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Частиною 3 статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно з п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції Закону від 22.05.2015 року № 484-VII, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень чи юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Дана позовна заява надійшла до суду 05.02.2016 року (здана на пошту 04.02.2016р.) у звязку з чим розмір судового збору необхідно обраховувати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1378,00 грн.

Тому, враховуючи, що позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру, а саме стягнення із відповідача коштів в сумі 90044,39 грн., належний до сплати розмір судового збору має становити 1378 грн. (90044,39 х 1,5% є меншим ніж мінімальний розмір судового збору в сумі 1378 грн.)

Разом з тим, із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не додано будь-яких доказів про сплату судового збору. Однак, одночасно з поданням адміністративного позову позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 88 КАС України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач зазначив, що Державна фінансова інспекція у Вінницькій області є бюджетною установою, що повністю утримується за рахунок державного бюджету і є неприбутковою. А оскільки видатки на судові витрати взагалі не було запрогнозовано та включено до кошторису на 2015 рік, так як на час складання та затвердження основного фінансового документу Державна фінансова інспекція та її територіальні органи були звільнені від оплати судового збору, вважає, що майновий стан позивача не дозволяє оплатити судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, звертаю увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до обєктів справляння судового збору відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до субєктів, яким згідно з нормами статті 5 вказаного Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться також у ч.1 ст. 88 КАС України.

Таким чином єдиною підставою з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору є її майновий стан. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору, ні Законом України "Про судовий збір", ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність видатків на судові витрати в затвердженому кошторисі Державної фінансової інспекції у Вінницькій області на 2015 рік.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI Про судовий збір, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Державна фінансова інспекція у Вінницькій області є бюджетною установою, спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення державного фінансового контролю фінансово-господарської діяльності підприємства). Отже, наведене дає підстави для висновку про відсутність, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 88 КАС України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Окрім того необхідно звернути увагу на те, що даний адміністративний позов подано до суду 5 лютого 2016 року (здано на пошту 4 лютого 2016 року), проте ті докази якими позивач обґрунтовує доводи свого клопотання (довідка про відсутність видатків на сплату судового збору, кошторис) стосуються періоду 2015 року, а отже вони втратили свою актуальність на час звернення до суду, а тому взагалі не можуть бути прийняті до уваги. Доказів які б підтверджували майновий стан позивача у даний час до позовної заяви не додано.

Поряд із цим встановлено, що клопотання позивача про звільнення Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від сплати судового збору підписано представником позивача ОСОБА_1 Із долученої до клопотання копії довіреності на представника від 05.01.2015 року слідує, що строк дії повноважень ОСОБА_1 - по 31.12.2015 року. Тобто, на час звернення до суду з відповідним клопотанням останнє підписане неналежним представником, що саме по собі виключає можливість його позитивного розгляду.

Також в контексті існуючих законодавчих змін повязаних із позбавленням державних органів пільг щодо сплати судового збору вважаю за необхідне наголосити на наступному.

22.05.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі Закон № 484-VIII).

Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015, що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Проект Закону № 484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України Про судовий збір коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа субєктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком субєкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву Державної фінансової інспекції у Вінницькій області необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб сплати належної суми судового збору.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. за наступними реквізитами: УДКСУ м. Вінниці, код платежу 22030101, , Банк одержувач: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 4002, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. ст. 88, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній фінансовій інспекції у Вінницькій області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Комунального підприємства "Турбота" Стрижавської селищної ради про стягнення коштів залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу удесятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору в сумі 1378,00 грн.

4. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович