Справа № 2-а-8427/08/2170
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 р.Справа № 2-а-8427/08/2170

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ПП ОСОБА_5 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до ПП ОСОБА_5, третя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області про стягнення заборгованості, -

встановиЛА:

18 листопада 2008 року, Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона (надалі - позивач, УПФУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2300,00 грн, мотивуючи його тим, що діючим законодавством на УПФУ покладений обов'язок по здійсненню контролю за надходженням страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян. В ході проведеної перевірки перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчуженні нових легкових автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08 р. були виявлені порушення вимог Закону України "Про збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування" та Постанови КМУ № 1740 від 03.11.98 р. "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (надалі - Порядок № 1740). Позивач зазначає, що перевіркою виявлений факт недоплати ОСОБА_6 при реєстрації нового легкового автомобіля збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2300 грн. Обґрунтовуючи наявність у покупця обов'язку по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля, позивач посилається на положення Порядку № 1740.

При вирішені питання щодо визначення належного відповідача, який повинен відповідати за даним адміністративним позовом, суд першої інстанції виходить з положень п.7 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якого платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом, а також з пункту 12 Положення № 1740, яким встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі.

ОСОБА_7 України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Положення № 1740 мають суперечності щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, з урахуванням - положень ч.4 ст.9 КАС України, яка зобов'язує суд у даній правовій ситуації застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність залучення у даній справі в якості відповідача продавця легкового автомобіля.

Така ж позиція, з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в своєму листі від 14.07.10 р. № 1071/11/13-10.

Згідно долученої до справи копії довідки-рахунку №440512, ОСОБА_6 придбав легковий автомобіль у ПП ОСОБА_5

Ухвалою від 21.04.2011 р. суд першої інстанції замінив відповідача ПП ОСОБА_5 (надалі - відповідач).

Представник позивача надав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Та надав до суду письмові заперечення відповідно до яких проти позову заперечує, та просить відмовити в задоволені позовних вимог. Мотивуючи тим, що він не є належним відповідачем, оскільки відповідно до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають права власності на легкові автомобілі шляхом купівлі легкових автомобілів. Вказаний збір вже було сплачено покупцем під час придбання транспортного засобу, та реєстрації його в МВ РЕР м. Херсона.

Представник третьої особи у судове засідання першої інстанції не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Суд першої інстанції своєю постановою від 17 травня 2011 року позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Стягнув з приватного підприємця ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона (р/р 0002 в ГУ ДКУ у Херсонській області, МФО 852010) 2300,00 грн. (дві тисячі триста грн. 00 коп.) несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

ПП ОСОБА_5 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПП ОСОБА_5 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що комісією у складі представників органів Пенсійного фонду України в Херсонській області було проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08 р., результати якої відображені в акті № 20 від 09.06.2008 р.

З акту № 20 вбачається, що за результатами перевірки реєстраційних справ нових легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по реєстрації транспортних засобів та виписок Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області щодо фактичного надходження коштів від операцій по відчуженню легкових автомобілів за вказаний період, по 300 справам виявлені розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів,

зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок УПФУ. Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку № 2 до акту перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_6 вказаного збору відображені у додатку № 2 наступним чином: дата перерахування коштів - 27.02.07 р.; підлягало сплаті та наявна квитанція на дану суму - 2487,50 грн.; № платіжного доручення - 2382/з840; ПІБ покупця - ОСОБА_8 назва банківської установи - ХФ АКБ "Правекс-Банк"; фактична дата надходження коштів - 28.02.2007 р.; фактично надійшло збору - 187,50 грн.; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла - 2300,00 грн.

Таким чином у судовому засіданні першої інстанції був доведений той факт, що з операції купівлі-продажу легкового автомобіля, який проведений між ОСОБА_8 та ПП ОСОБА_5, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування фактично недоплачений.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування статтею 14 Закону України "Про систему оподаткування" віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, якою визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін "відчуження" означає передачу майна у власність іншій особі; один із способів здійснення власником повноважень розпорядження.

Таким чином, ОСОБА_7 № 400/97-ВР обов'язок по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів покладає саме на продавця автомобіля.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740 передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином враховуючи наявну суперечність між законом та підзаконним актом щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України при вирішені даного спору потрібно керуватися положеннями Закону № 400/97-ВР тому відповідальною особою за недоплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації легкового автомобіля є продавець цього автомобіля, тобто відповідач.

Розмір вказаного збору визначено статтею 4 Закону № 400/97-ВР - 3 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону.

Згідно п.6 ст.2 Закону № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

Як вже зазначено вище, розмір збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, який повинен був бути сплачений з операції по реалізації ОСОБА_8 вищевказаного

легкового автомобіля, становить 2487,50 грн., а фактично до пенсійного фонду надійшло 187,50 грн.

Докази того, що така невідповідність виникла внаслідок невиконання банком свого обов'язку по повному перерахуванню вказаного збору до Пенсійного фонду - відсутні.

Відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Судом першої інстанції встановлено, що придбаний у відповідача автомобіль був зареєстрований в органах Державтоінспекції.

Документами, які підтверджують факт сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), є платіжні документи банківських установ, через які проводяться ці платежі - платіжні доручення, квитанції, тощо.

Діюча в Україні система державної реєстрації транспортних засобів дозволяє проводити реєстраційні дії на підставі наданих платіжних документів встановленої форми, посвідчених банківськими установами, про сплату податків і зборів без встановлення самого факту надходження цих коштів до відповідних бюджетів та фондів. Перевірка підрозділами Державтоінспекції під час реєстрації транспортних засобів платіжних документів на їх справжність, а також встановлення факту надходження податків та зборів до відповідних бюджетів та фондів, законодавством не передбачена.

Таким чином, державна реєстрація автомобіля могла бути проведена на підставі платіжного документа про сплату збору до УПФУ без підтвердження самого факту надходження цього збору до УПФУ.

ОСОБА_7 сума в квитанції про сплату збору до Пенсійного фонду, яка знаходиться в реєстраційній справі на придбаний автомобіль, не відповідає сумі, яка фактично поступила до УПФУ, можна дійти висновку, що реєстрація вказаного автомобіля була проведена на підставі платіжного документа про сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що не відповідає дійсності, тобто є підробленим.

Таким чином, сам факт державної реєстрації придбаного у відповідача автомобіля не може бути доказом виконання відповідачем свого обов'язку по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2300,00 грн. з ПП ОСОБА_5

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм

матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПП ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до ПП ОСОБА_5, третя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області про стягнення заборгованості, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3