Справа № 802/4008/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 лютого 2016 р. Справа № 802/4008/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.11.2015 року він звернувся до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна під АДРЕСА_2. Проте, державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 17.11.2015 року прийнято рішення про відмову в державній реєстрації за № 26204413 в зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. На думку позивача, вказане рішення є протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надала суду пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, в матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 36-38) в змісті яких, представник відповідача просить суд відмовити в задоволені даного адміністративного позову, з підстав, що державний реєстратор при винесені оскаржуваного рішення діяв згідно нормам чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації "Правовий центр підприємництва" від 18.07.2007 року у справі № 16-07/07-157 (а.с. 9-14), ОСОБА_2 набув у приватну власність, зокрема, приміщення свинарника, літ. Л, загальною площею 783,0 кв.м., вартістю 50 000 грн., будівлю корівника, літ. З, загальною площею 1285,2 кв. м., вартістю 15 000 грн., будівлю ангару для сіна, літ. І, вартістю 8 000 грн., за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно реєстраційного посвідчення від 23.08.2007 року (а.с. 59) комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "ВООБТІ"), 8/25 часток нежитлових будівель АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2, з правом приватної власності, на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації "Правовий центр підприємництва" від 18.07.2007 року у справі № 16-07/07-157.

11.10.2013 року позивач звернувся до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції із необхідними документами щодо реєстрації 8/25 часток нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 49).

На підставі поданих заявником документів, 15.10.2013 року державним реєстратором, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703, прийнято рішення № 6817556 (а.с. 75) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на 8/25 часток нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведеної реєстрації заявнику державним реєстратором надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 15.10.2013 року (а.с. 76).

21.08.2014 року до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції уповноваженою особою (за дорученням) ОСОБА_4 подано документи щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав, у зв'язку зі зміною частки вказаного об'єкта нерухомого майна, на підставі довідки КП "ВООБТІ" № 5 від 01.10.2013 року та інформаційної довідки-характеристики № 2 від 28.08.2014 року (а.с. 77).

04.09.2014 року державним реєстратором, керуючись п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141, прийнято рішення про внесення змін до Державного реєстру прав та змінено розмір частки нежитлових будівель, які належать ОСОБА_2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з частки розміром на частку розміром 11/50 (а.с. 92).

Разом з тим, заявнику державним реєстратором надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 04.09.2014 року (а.с. 93).

В подальшому, позивач звернувся до КП "ВООБТІ" з метою виділення будівлі корівника літ "З" та ангару літ "І" в окреме будинковолодіння, внаслідок чого оформлено окрему інвентаризаційну справу (виділено з основної інвентаризаційної справи).

Згідно рішення виконавчого комітету Широкогребельської сільської ради від 27.03.2015 року № 13 "Про виділ в окреме будинковолодіння та присвоєння поштової адреси нежитловим будівлям та спорудам" (а.с. 8), виділено в окреме будинковолодіння будівлю корівника літ "З" з прибудовою літ "31", прибудовою літ "33", прибудовою літ "34", прибудовою літ "з", прибудовою літ "з1" загальною площею 1040,2 кв.м., прибудову літ "32", оглядову яму літ. "о/я", ангар під сіно літ "І", огорожу № 5, ворота з хвірткою № 6, ворота № 7 на земельній ділянці площею 2 га та присвоїти поштову адресу: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2.

25.08.2015 року КП "ВООБТІ" надано висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, згідно якого встановлено, що за технічними показниками даний об'єкт може бути поділено (а.с. 17).

В технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2., проставлена відмітка: "в зв'язку із виділом нежитлових будівель в окреме будинковолодіння необхідно замінити правовстановлювальні документи".

10.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту за реєстраційним номером 14223792, для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна під АДРЕСА_1.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 17.11.2015 року прийняте рішення про відмову в державній реєстрації за № 26204413 (а.с. 7). Підставою для відмови слугувало те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, відповідно до ст. 367 Цивільного кодексу України, а саме, майно, що є у спільній частковій власності у разі поділу між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір по суті суд визнає заявлені вимоги позивача обґрунтованими виходячи з наступного.

Зі змісту відмови реєстратора у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 26204413 від 17.11.2015 року, що є предметом оскарження, можна прийти до висновку, що згідно рішення постійно діючого третейського суду при асоціації "Правовий центр підприємництва" від 18.07.2007 року у справі № 16-07/07-157, ОСОБА_2 набув у приватну власність на 8/25 часток нежитлових будівель в майновому комплексі за адресою: АДРЕСА_1, в якому не конкретизовані будівлі і споруди, які ввійшли до 8/25 частки. В такому випадку, з метою проведення державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2, дійсно необхідно було би укладати договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, між співвласниками і нотаріально посвідчувати його, відповідно до пункту 3 статті 367 Цивільного кодексу України.

Проте, за рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації "Правовий центр підприємництва" від 18.07.2007 року у справі № 16-07/07-157, ОСОБА_2 набув у приватну власність 8/25 часток нежитлових будівель в майновому комплексі за адресою: АДРЕСА_1, в який ввійшли: приміщення свинарника літ. "Л" загальною площею 783,0 кв. м; будівля корівника літ. "З" загальною площею 1285 кв. м; будівля ангару для сіна літ. "І", та 23.08.2007 року проведена державна реєстрація в комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "ВООБТІ").

А отже, конкретизовані всі будівлі і споруди, які ввійшли до 8/25 частки, тобто, об'єкт нерухомого майна вже виділено в натурі і є поділеним, співвласникам об'єкту нерухомого майна немає потреби укладати договір про поділ даного об'єкту між собою, що не враховано державним реєстратором.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, одночасно з посвідченням договору про виділ частки в натурі (поділ) житлового будинку, будівлі або споруди нотаріусом посвідчується договір про виділ частки в натурі на місцевості земельної ділянки. Для посвідчення останнього разом з іншими документами нотаріусу подається нотаріально посвідчений договір про спільну часткову власність на земельну ділянку.

Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи (осіб), частка якої виділяється за цим договором. Укладення договору про поділ спільного майна припиняє спільну власність для усіх співвласників.

Як вже було встановлено судом, що земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_4) (яка теж є об'єктом нерухомого майна), на якій знаходяться вище зазначені будівлі і споруди, вже виділена та зареєстрована за ОСОБА_2

Згідно з Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041 (далі - Інструкція) комунальним підприємством "ВООБТІ" проведено поділ об'єкта нерухомого майна та надано висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна від 25.08.2015 року за № 10, згідно якого за технічними показниками даний об'єкт може бути поділено. Даний висновок виготовлений у відповідності до вимог вказаної Інструкції.

Пунктом 2.5. Інструкції передбачено, за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. При виготовленні висновку, КП "ВООБТІ" взяло до уваги рішення постійно діючого третейського суду при асоціації "Правовий центр підприємництва" від 18.07.2007 року у справі № 16-07/07-157, оскільки, воно конкретизує, якими саме будівлями користується заявник.

В технічному паспорті на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2., зазначено наступне: "в зв'язку із виділом нежитлових будівель в окреме будинковолодіння необхідно замінити правовстановлювальні документи".

Окремо слід зазначити, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що державний реєстратор безпідставно відмовив ОСОБА_2 у державній реєстрації прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.

Мотивація та докази, на які посилається відповідач заперечуючи проти позову, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції відповідача покладеної в основу оскаржуваного рішення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області № 26204413 від 17.11.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович