Справа № 808/7657/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

03 лютого 2016 року Справа № 808/7657/14 Провадження № ДО/808/819/14 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Макіївського міського центру зайнятості

до: ОСОБА_1

про: стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Макіївський міський центр зайнятості звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплачених як матеріальне забезпечення на випадок безробіття коштів у сумі 1697 грн. 61 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості як безробітного та виплати йому допомоги по безробіттю, відповідач був працевлаштований, про що в порушення вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіттю» не повідомив, у зв'язку з чим просить стягнути виплачену допомогу по безробіттю з моменту працевлаштування.

В судове засідання представник позивача не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання також не прибув, у зв'язку з чим, відповідно до положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі представника позивача та відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні матеріали, встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

У зв'язку з чим пункт 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Враховуючи, що Макіївським міським центром зайнятості позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю відповідача, правовідносини, що виникли між сторонами не підпадають під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що зазначений спір є приватно-правовим і має розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 № п/811/3781/14, який, відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись іншими судам загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 50, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Макіївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів закрити.

Роз'яснити позивачу, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша