Справа № 2-а-5691/10
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Литовченка О.В., при секретарі Лесняк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 серпня 2010 року близько 10 год. 45 коп. рухався на автомобілі Опель держ. номер НОМЕР_1 по вулиці Роменській в місті Суми. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу зменшив швидкість руху, але не зупинився, оскільки пішохід лише розпочав переходити пішохідний перехід, перебуваючи при цьому на протилежній частині дороги (смузі зустрічної частини руху), у зв'язку з чим перешкод у його русі чи небезпеки для нього створено бути не могло.

Коли він проїхав пішохідний перехід, то був зупинений інспектором ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2 який повідомив, що він порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, який вказує: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Незважаючи на пояснення позивача інспектором ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2, був складений протокол про порушення п. 18.1 правил дорожнього руху, та винесена постанова ВМ №168949 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки він жодним чином не створив перешкоду для пішоходу, тому просить скасувати постанову ВМ №168949 від 26 серпня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з зазначених підстав, пояснив суду що пішохід вибіг на проїжджу частину раптово, він був змушений зменшити швидкість, але вважав, що зупинятись не було сенсу щоб не створювати аварійну ситуацію, пішохід зупинився, і позивач проїхав нерегульований пішохідний перехід, зазначене правопорушення не допускав, дії інспектора ДПС по складанню протоколу та винесенню постанови неправомірні.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи до суду теж не надано. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Позивач та його представник не заперечують проти розгляду справи без участі відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтований і такий, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи, не спростовує докази протилежної сторони у спорі.

Судом встановлено, що позивач 26 серпня 2010р. приблизно о 10 год. 45 хв. керував автомобілем Опель держ. номер НОМЕР_1 по вулиці Роменській в місті Суми.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2010 року інспектора ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 26.08.2010 року ОСОБА_1 близько 10 год. 45 хв. в автомобілем Опель держ. номер НОМЕР_1 по вулиці Роменській в місті Суми не надав перевагу в русі пішоходу, який рухався по нерегульованому пішоходному переходу (а.с. 3). Крім цього, того ж дня інспектором ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач свою вину визнав (а.с. 2).

Позицію позивача по запереченню факту невиконання вимог ПДР України., суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне порушення, та критично ставиться до наданих пояснень.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та свідченнями ОСОБА_1. наданими під час судового розгляду справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідач є атестованою особою органів ДАІ, діяв в межах своїх посадових обовязків та у відповідності до вимог ст. 222 КУпАП України. Накладене стягнення відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

Оскільки позивач не надав переконливих доказів щодо незаконності прийнятого відносно нього відповідачем рішення по справі, не спростував позицію протилежної сторони, в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 9, 245-246, 251, 258, 280, 289, 293, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко