Справа № 2-а-1033/09/1505
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010 р.Справа № 2-а-1033/09/1505

Категорія:2,19,6Головуючий в 1 інстанції: Толкаченко О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2009 р. до суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому вона просила поновити їй пропущений строк для звернення за захистом порушеного права на отримання підвищеної пенсії, мотивуючи тим, що про наявність такого права їй стало відомо лише у 2008 р.

Також позивач просив зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну допомогу з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції що діяла до 01.01.2006 р., за період 2006-2008 року в сумі 2 733,30 грн.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2009 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р., за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій постанову суду першої інстанції вважав необґрунтованою, просив її скасувати та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення, апелянт вважав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Частина 1 статті 197 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження у суді першої інстанції, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області, отримує пенсію за віком, а також має статус особи, на яку розповсюджується Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з вимогами ч.1 п.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, що діяла до 01.01.2006 р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, установлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частина 1 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 р.»від 19.12.2006 р. встановила, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 01 січня 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., 01 з жовтня - 411 грн.

Законом України від 15.03.2007 р. «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 р.»встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої зазначеної статті, збільшений на 1%.

Так, мінімальний розмір пенсії за віком з 01 квітня 2007 р. складав - 410,06 грн., а з 01 жовтня 2007 р. - 415, 11 грн.

Пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. дія - статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік, з урахуванням статті 111.

Зазначеною статтею 111, було встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, установленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог позивача за 2006 рік суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині було відмовлено.

Стосовно задоволення вимог позивача за 2007 рік, суд прийшов до наступного.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи рішення, про задоволення вимог за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., необґрунтовано поновив позивачу строк для звернення до адміністративного суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На думку колегії суддів, річний строк звернення до суду, слід застосувати в кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, у якому це право порушувалося.

Однак, суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо застосування до спірних правовідносин положення ст.100 КАС України.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним з відмовити позивачу у задоволенні його вимог за 2007 рік, у звязку із пропуском ним строку звернення до суду.

Стосовно задоволення вимог позивача за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. колегія суддів, прийшла до наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008 року, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, саме з 22.05.2008 р. визнані неконституційними вказані норми бюджетного Закону, які передбачували виплату надбавки в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, замість 30%, що була передбачена ст. Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції, яка діяла до 01.01.2006 р.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 01 квітня складав 470 грн., на 01 липня 482 грн., на 01 жовтня 498 грн.

Тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо задоволення вимог позивача саме з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.

Управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському Одеської області у своєї апеляційній скарзі посилалося на те, що «поняття мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсії, що призначаються за цим Законом і не стосується дітей війни.

На думку колегії суддів, даний довід не є переконливим, так як чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії, тому не має перешкод для застосування даної величини для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних із мінімальною пенсією за віком.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, п.2 ч.1 ст.205, 207 КАС України, склад колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»змінити.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у м.Білгород-Дністровському Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1, 70 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова