Справа № 820/11157/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 лютого 2016 р. № 820/11157/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - Лантрат А.В.,

представника відповідача - Ємець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Хлібзавод "Салтівський" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський", товариство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі по тексту - відповідач, СДПІ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 178 т.1) просить суд, скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року винесене СДПІ з ОВПП у м. Харків МГУ Міндоходів, яким встановлено заниження податку на додану вартість на суму на суму 147510 грн. 00 коп., нарахована штрафна санкція в сумі 73 755 грн. 00 коп. загалом на суму 221 265 грн. 00 коп. та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 433067 грн. 00 коп., нарахована штрафна санкція в сумі 216533 грн. 50 коп., а загалом на суму 649600 грн. 50 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі акта позапланової виїзної перевірки від 12.05.2015 р. №123/28-09-42-01-03/31340536 були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає необґрунтованими висновки податкового органу, зроблені в акті перевірки, у зв'язку з чим просив суд скасувати зазначені податкові повідомлення-рішення, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" під час перевірки надав податковому органу всі первинні документи, які підтверджують взаємовідносини з ТОВ "ХАСК-Флекс", ТОВ "Індустрія плюс", ТОВ "Станта" та ТОВ "Золотий Урожай Харків", зокрема договори, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, прибуткові ордери, товарно-транспортні накладні, картки взаєморозрахунків та інші. Таким чином, визнання податковим органом відсутності реального вчинення господарських операцій між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" та ТОВ "ХАСК-Флекс", ТОВ "Індустрія плюс", ТОВ "Станта" та ТОВ "Золотий Урожай Харків"є безпідставними.

На думку позивача, формування ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за перевіряємий період підтверджено належним чином складеними первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентами, зазначеними у акті перевірки.

Вважає, що акти податкової служби про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача не можуть бути доказами по справі в розумінні ст. 70 КАС України та не можуть свідчити про неправомірність віднесення позивачем відповідних сум до валових витрат та податкового кредиту.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких послався на обґрунтованість висновків акта від 12.05.2015 №123/28-09-42-01-03/31340536 та прийнятих на підставі зазначеного акта оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки висновки акта про порушення позивачем чинного законодавства та оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті у зв'язку з урахуванням обставин, викладених в актах, що складені податковими інспекціями на обліку яких знаходяться ТОВ "Станта", ТОВ "Індустрія Плюс", згідно з якими неможливо встановити зв'язок включених до складу р.05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" , витрат ПрАТ "Хлібзавод "Салпгівськии" в частині взаємовідносин із зазначеними підприємствами з фінансово-господарською діяльністю перевіряємого підприємства. Також зазначив, що контрагентом позивача ТОВ "ХЛСК-ФЛЕКС" до перевірки, надано лише договір, податкові та видаткові накладні виписані на адресу ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський". Інших документів витребуваних податковим органом, а саме: товарно-транспортних накладних або інших первинних документів бухгалтерського обліку в яких зазначено: пункти навантаження/розвантаження, вантажовідправника (назва, код/ІПН), вантажоодержувача (назва, код/ІПН), автотранспортне підприємство/перевізника (назва, код/ІПН), автотранспортний засіб, яким здійснено перевезення (назва, код/ІПН), водія автотранспортного засобу, найменування та кількість перевезеного вантажу, подорожні листи, в яких зазначено пункт навантаження/розвантаження, ПІБ водія, довіреності, які підтверджують факт отримання продукції від ТОВ "ХЛСК-ФЛЕКС", журнали реєстрації довіреностей, сертифікати походження ТМЦ, отриманих від вищенаведеного постачальника; первинні документи підтверджуючі факт оприбуткування ТМЦ, отриманих від ТОВ "ХЛСК-ФЛЕКС" використання у господарській діяльності підприємства (лімітно - заборні карг накладні, тощо). Таким чином, перевіркою не можливо було встановити факт використання ТМЦ в господарській діяльності підприємства.

Крім того, перевіркою було досліджено договір комісії від 28 січня 2014 року №28/01/2014-1 укладений між ПрАТ "Хлібозавод "Салтівський" (комітент) та ТОВ "Золотий Урожай Харків", (комісіонер), відповідно до якого Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента укладати договори дистрибуції поставки, купівлі-продажу. У відповідності із наданими до перевірки документами встановлено, що збитки сформовані внаслідок включення до складу собівартості виготовленої готової продукції (хліба) - витрат на збут, а саме комісійної винагороди, яка сплачується комісіонеру за реалізацію вказаних сортів хліба. Сума комісійної винагороди, яку було сплачено комісіонеру за реалізацію вказаних сортів хліба становить 737550 грн. На підставі викладеного встановлено завищення витрат за рахунок включення до їх складу вартості комісійної винагороди, сплаченої комісіонеру на суму 737550 грн., за рахунок якого було сформовано від'ємний фінансовий результат, чим порушені вимоги п. 138.1 п. 138.2 Податкового Кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні, просив відмовити в задоволені позову з підстав, що зазначені в письмових запереченнях на адміністративний позов та матеріалах перевірки.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Хлібзавод "Салтівський", як юридична особа зареєстрований 31.01.2001 року виконавчим комітетом Харківської міської ради, згідно відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та діє на підставі статуту, викладеного в новій редакції від 24.04.2012 р. (т. 1 а.с. 127-155), код за , місце реєстрації вул. Гвардійців Широнінців, буд. 1, м. Харків, 61153 (т.1.а.с. 156).

Позивача, взято на податковий облік в органах державної податкової служби з 01.01.2004 р. На момент проведення перевірки ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" перебував на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, зокрема, з 23 лютого 2001 року є платником податку на додану вартість. В зв'язку з перетворенням ЗАТ "Хлібзавод "Салтівський" в Приватне акціонерне товариство "Хлібзавод "Салтівський" було видане нове Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.06.2011 року № 100342445.

Судом встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (назва після реорганізації - СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС) на підставі направлень № 194 від 09.04.2015 року, № 195 від 09.04.2015 року, № 196 від 09.04.2015 року та згідно п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, наказу № 173 від 06.04.2015 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.11.2014 року по 28.02.2015 року, податку на прибуток підприємств за 2014 рік та інших питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24.11.2014 року по 09.04.2015 року .

За результатами перевірки складено акт від 12.05.2015 №123/28-09-42-01-03/31340536 "Про результати позапланової документальної виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.11.2014 по 28.02.2015, податку на прибуток підприємств за 2014 рік та інших питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 24.11.2014 по 09.04.2015" (т.1 а.с.14-71).

У висновках акта перевірки встановлені наступні порушення: п.п.138.4, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 - VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 433067 грн.; п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" податку на додану вартість у сумі 147510 грн., в т.ч. по періодах: листопад 2014 - 147510,00 грн.

На підставі висновків акта від 12.05.2015 р. № 123/28-09-42-01-03/31340536 СДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року, яким встановлено заниження податку на додану вартість на суму 147510 грн. 00 коп., нарахована штрафна санкція в сумі 73755 грн. 00 коп., на загальну суму 221265 грн. 00 коп. та податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 433067 грн. 00 коп., нарахована штрафна санкція в сумі 216533 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 649600 грн. 50 коп.

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" відносно прийнятих СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС податкових повідомлень-рішень розпочало процедуру адміністративного оскарження рішень контролюючих органів.

Так, за результатами розгляду скарги ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" рішенням ДФС України №22584/6/99-99-10-01-04-25 від 27.10.2015 року спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення (т. 1 а.с. 202-208).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у перевіряємий період мав господарські відносини із ТОВ "ХАСК-Флекс", ТОВ "Індустрія плюс", ТОВ "Станта" та ТОВ «Золотий Урожай Харків».

Судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАСК-Флекс" (постачальник), був укладений договір поставки №26/03-12 від 26.03.2012 року (т.1 а.с 209-213)

Згідно п. 1.1 зазначеного договору замовник доручає, а постачальник приймає на себе обов'язок виготовити і поставити пакувальну плівку в рулонах, пакети з печаткою і без, далі продукція, а замовник приймає і сплачує за продукцію на умовах договору. завдання постачальнику на виготовлення продукції передбаченої цим договором, згідно заявок замовника, які є додатками та невід'ємною частиною договору. У заявках вказується повне найменування продукції, кількість, одиниця виміру, строки виготовлення, її параметри, строки та порядок оплати продукції. Кількість уточнюється у вантажних документах. (п.2.1 договору) Ціна за 1кг (за 1 тис. шт.) вказується у видатковій накладній. До ціни включені витрати по друку та упаковці продукції. (п.4.1 договору) Оплата здійснюється у гривнях України на підставі рахунка-фактури. (п.4.4 договору) Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів банківським переводом на розрахунковий рахунок постачальника, в строк 30 календарних днів з дати поставки партії продукції постачальником. (п.4.5 договору) Місце фактичної передачі продукції - на складі замовника. (п.5.1 договору) Датою поставки вважається дата виписки видаткових накладних на відвантажену продукцію. Перехід рисків на продукцію здійснюється в момент передачі продукції замовнику. (п.5.2 договору) Товар повинен супроводжуватись наступними документами: накладна-1 екз.; товаро-транспортна етікетка -1 екз.; посвідчення якості -1 екз.; податкова накладна -1 екз.; рахунок-фактура -1 екз.; гігієнічний висновок на матеріали або готову продукцію - 1 екз., а також інші необхідні транспортні документи. (п.5.3 договору) Строк дії договору встановлюється з моменту підписання сторонами до повного виконання зобов'язань . (п.9.4 договору)

Факт здійснення господарських операцій підтверджується копіями: податкових накладних, видаткових накладних, прибуткових ордерів, товарно - транспортних накладних (т. 1 а.с.214- 250, т. 2 а.с. 4-116).

Якість товару засвідчується копіями сертифікатів якості, висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи (т.2 а.с. 117-190).

Транспортування продукції від постачальника до замовника, відповідно до умов договору здійснювалось за рахунок та силами постачальника, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних, які надавались перевіряючим під час здійснення перевірки.

Щодо посилань податкової, що у відповідних ТТН місце навантаження товару зазначено: Харківська область, с.м.т. Песочин, вул. Технологічна, 5, судом встановлено, що ТОВ "ХАСК-Флекс" використовує приміщення за відповідною адресою на підставі договору оренди між ТОВ "ХАСК-Флекс" та ТОВ "Хаск Холдинг" від 31.12.2013 р. №1-АН к (т.2 а.с. 193-194).

Факт оплати підтверджується копіями платіжних доручень та банківських рахунків (т.3 а.с.183-250, т. 4 а.с. 4-21) та журналами проводок за період січень - лютий, травень - жовтень 2014 року ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" 631,3.1.1 (т.2. а.с. 196-250, т.3 а.с. 4-182).

З жовтня місяця 2014 року оплати за отриманий товар здійснювались ПАТ "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" на підставі договору поруки між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" та ПАТ "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" № 445.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що потреба в укладанні зазначеного правочину була обумовлена необхідністю забезпечення позивача, як хлібопекарне підприємство, пакувальними матеріалами для пакування готової продукції, а саме хліба та хлібобулочних виробів. В період, який перевірявся, основним видом діяльності товариства було виробництво хліба та хлібобулочних виробів, що свідчить про те, що пакувальні матеріали придбавалися ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" у ТОВ "ХАСК-Флекс" для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

В межах вищезгаданого правочину протягом січня - лютого та травня - жовтня 2014 року (період, що перевірявся відповідачем) були проведені господарські операції з постачання пакувальних матеріалів на загальну суму 1670762,10 грн.

Також, судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" (покупець) та ТОВ "Індустрія плюс" (постачальник) укладено договір №78/6 від 06.06.2014 року (т. 4 а.с. 22-24).

Згідно п. 1.1 зазначеного договору постачальник зобов'язується протягом строку дії договору, в порядку і на умовах, встановлених договором, продати та передати у власність покупця запчастини та комплектуючі для обладнання (надалі по тексту - "Товар"), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов договору. Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визначається в Специфікаціях або рахунках

фактурах постачальника, які є невід'ємними частинами цього договору (п. 1.2. договору). Якість товару, що передається у власність покупцеві за цим договором, повинні відповідати технічним умовам та державним стандартам України, які встановлено для відповідного виду товару. (п. 1.3. договору) Поставка товару здійснюється партіями, на умовах ЕХW склад Постачальника - м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, 3, відповідно до правил "Інкотермс" в редакції 2010 року. (п. 2.1. договору) Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на відповідну партію товару. (п. 2.2. договору) Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим Договором. Якщо за двадцять календарних днів до закінчення строку дії даного договору будь-яка із сторін письмово не попередить іншу сторону про припинення дії договору або між сторонами не буде укладено новий договір, даний договір вважається автоматично пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах (п. 7.1 договору).

В межах вищезгаданого правочину у липні 2014 року (період, що перевірявся відповідачем) було проведено господарську операцію з постачання конвеєрної стрічки на суму 6801, 04 грн.

Факт здійснення господарських операцій підтверджується копіями: податкових та видаткових накладних, рахунків - фактур, прибуткових ордерів, реєстру довіреностей за липень 2014 р., акта на списання матеріальних цінностей № 7175 від 31.08.2014 р., наказу про введення в експлуатацію основних засобів і визначення строків їх експлуатації, акта приймання-передачі основних засобів (т. 4 а.с. 25-35).

Отриманий товар був оприбуткований по балансовому рахунку 207 "Запасні частини" та згідно з прибутковим ордером, переданий до складу матеріалів.

Факт оплати підтверджується копією платіжного доручення на загальну суму 6801, 04 грн., в тому числі ПДВ (т.4 а.с. 36).

Також, судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" (покупець) та ТОВ "Станта" (продавець) укладено договір № 0406 від 04.06.2014 року (т. 4 а.с. 37-38).

Згідно п. 1.1 зазначеного договору продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар (борошно житнє обдирне та обойне) на умовах договору. Ціна за 1 тону товару - відповідно накладних та узгоджених сторонами специфікацій, які невід'ємною частиною Договору (пп. 1.2.3. п. 1.2. договору). Розрахунки за товар здійснюється на умовах передплати, шляхом перерахування покупцем коштів на поточний рахунок продавця на підставі рахунку продавця (п. 2.1 договору). Поставка товару здійснюється продавцем на умовах - склад продавця розташований за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 114, ДП "ДП-ЗК України" ХКХП №2, автотранспортом покупця та за його рахунок (п. 3.3 договору). Договір діє з моменту його підписання і до 31.12.2015 року (п. 7.1 договору).

Факт здійснення господарських операцій підтверджується копіями податкових накладних, видаткових накладних, прибуткових ордерів, товарно - транспортних накладних (т. 4 а.с. 41- 66).

Якість товару засвідчується копіями посвідчень про якість борошна і манних круп (т.4 а.с. 67-72).

Представник позивача зазначив, що товар було використано у власній господарській діяльності підприємства.

В межах вищезгаданого правочину протягом липня 2014 року (період, що перевірявся відповідачем) були проведені господарські операції з постачання борошна на загальну суму 412 942,00 грн.

Транспортування борошна від продавця здійснювалось ПП ОСОБА_4 на підставі договору № 06, укладеного 01.01.2012 року між нею та ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" (т.4 а.с. 110).

Також позивачем надано на підтвердження вчинення правочину копії актів виконаних робіт, платіжних доручень та банківської виписки щодо оплат ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" за отримані послуги на банківський рахунок ПП ОСОБА_4 за перевіряємий період (т.4 а.с. 113-114, 118-142).

Щодо того факту, що у товарно-транспортних накладних зазначено місце навантаження товару: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 1905 року, 21, позивачем зазначено, що ТОВ "Станта" було укладено договір на переробку зерна жита з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (філія ПАТ "ДПЗКУ" "Кременчецький КХП"), яка знаходиться за відповідною адресою, де здійснюється переробка зерна на борошно для подальшого його збуту (продажу) контрагентам. (т. 4 а.с. 84-87).

Отриманий товар був оприбуткований по балансовому рахунку 201 "Сировина та матеріали" та згідно з прибутковими ордерами, переданий до складу сировини та згідно з відвіс-накладними був повністю використаний у виробництві (т. 4 а.с. 91-96).

Факт оплати підтверджується копіями платіжних доручень на загальну суму 412942,00 грн., в тому числі ПДВ, та журналом проводок за 2014 рік ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" 6.3.1,3.1.1 (т.4 а.с. 101-107).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Проаналізувавши надані документи відповідно до чинного законодавства суд дійшов до висновку, що договори були складені з метою їх реального виконання. Позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено, що усі витрати позивача з придбання товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за договорами за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України, не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товарів (послуг), і саме продавець має сплачувати цей податок до бюджету.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Як вбачається з акта від 12.05.2015 №123/28-09-42-01-03/31340536 в ході перевірки для доведення недотримання суб'єктом підприємницької діяльності вимог Податкового кодексу України відповідач посилається на акт від 30.10.2014 р. № 4024/2201/35984604 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Індустрія плюс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час здійснення взаємовідносин з ТОВ "Стаф Торг" () та ТОВ "Каст Груп" (ЄДРПОУ 30939) за липень 2014 року" та акт від 03.09.2014 № 1194/20-38-22-03-13 35698831 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "СТАНТА" код 35698831 щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-покупцями: ПП "СБ ПЛЮС" (код 24579884), ТОВ "ХОПШТАЙНЕР Україна" (код 32313482), ТОВ "ЛАН-АГРО" (код 30864047), ПрАТ "ХЛІБЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ" (код 31340536), ТОВ "УКРХЛІБДАР ПЛЮС" (код 34412110), ТОВ "ВК "БІОПРЕПАРАТ" (код 34815758), ТОВ "АЛЬФА-ВЕСТ ЛТД" (код 37090409) за липень 2014 року та контрагентом-постачальником: ПП "ОПТОВИК 24" (код 19102714) за липень 2014 року".

При цьому суд зазначає, що вказані акти з огляду на приписи Постанови КМУ № 1232 від 27.12.2010 р. "Про затвердження порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" лише фіксують факт неможливості вчинення дій з проведення звірки та не можуть містити висновків щодо відсутності факту здійснення господарської діяльності, оскільки первинні документи при цьому не досліджувались.

Крім того, податкова інформація щодо контрагентів позивача інших податкових органів не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум до валових витрат та визнання податкового кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не податкова інформація інших податкових органів.

Крім того, відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договорами та наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Судом встановлено, що позивач та його контрагенти, щодо яких відповідачем оспорюється право позивача на податковий кредит з ПДВ, на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходилися на обліку в податковому органі, мали статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульовано на момент укладання та виконання угод, докази що спростовують ці обставини відповідачем до суду не надано.

Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Щодо перевірки правових відносин ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" з ТОВ "Золотий Урожай Харків" за перевіряємий період листопад - грудень 2014 року, судом встановлено, що між позивачем (комітент) та товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Харків" (комісіонер) було укладено договір комісії за №28/01/2014-1 від 28.01.2014 року (т. 4 а.с. 143-146).

Згідно п. 1.1. договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за плату укладати від свого імені, але за рахунок та в інтересах комітента договори дистрибуції, поставки, купівлі-продажу, в тому числі і зовнішньоекономічні. Предметом цього договору є продаж хліба, хлібобулочної та кондитерської продукції. Договір набуває чинності з моменту укладання і діє до 31.12.2014 року. (п. 9.1 договору)

Факт здійснення господарських операцій підтверджується копіями: звітів комісіонера (т. 4 а.с. 154 - 165), калькуляції собівартості готової продукції хлібопекарської промисловості (т. 4 а.с. 166-169), податкових накладних (т. 4 а.с. 170-250, т. 5 а.с. 1-45), розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (т. 5 а.с. 46-250, т. 6 а.с. 1-78), видатковиих накладних (т. 6 а.с. 79-139), актів приймання -передачі (т. 6 а.с. 140-247).

ТОВ "Золотий Урожай Харків" на момент укладення і виконання договору та виписування спірних податкових накладних, було зареєстровано платником податку на додану вартість.

Висновки перевіряючих щодо факту завищення позивачем витрати у листопаді 2014 року на суму сплаченої комісійної винагороди по яким не отримано (не визнано) доходу від їх реалізації в сумі 885060, 00 грн., по якому сформовано податковий кредит в листопаді 2014 року, чим порушено вимоги Податкового кодексу України, суд вважає помилковими з наступних підстав.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.134.1.1, п.п.134.1.2 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно з п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п.п.138.1.1. п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; є) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно з п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); є) витрати на транспортування, перевалку, страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 Господарського кодексу України).

Наведені норми права дають підстави вважати, що у зв'язку з веденням господарської діяльності платником податку здійснюються операції, кінцевим результатом яких є отримання прибутку, але здійснюються вони на його власний ризик.

При здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції. Віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Так, на підтвердження витрат на придбання та виготовлення продукції позивачем було надано договір комісії та специфікації до нього, звіти комісіонера за перевіряємий період, видаткові та податкові накладні, розрахунки коригувань до податкових накладних, акти приймання-передачі, калькуляції та інших документів, які підтверджують здійснення господарської операції та її прибутковість і містяться у матеріалах справи.

Крім того, з пояснень представника позивача вбачається, що ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" реалізовує соціально значущій товар, а саме Хліб "Домашній" та Хліб пшеничний з борошна вищого сорту, відповідно до Постанови Кабінету міністрів від 13.06.2002 року №803 Про заходи щодо проведення моніторингу цін і тарифів на споживчому ринку.

Собівартість промислової продукції (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємства на її виробництво і збут. Витрати на виробництво утворюють виробничу (заводську) собівартість, а витрати на виробництво і збут - повну собівартість продукції. Собівартість товарної продукції (продукції, що реалізується) характеризують витрати на виробництво та збут протягом усього циклу по даному замовленню.

Відповідно до пункту 1 статті 142 Господарського кодексу №436-IV від 16.01.2003, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

В акті перевірки зроблено висновки не відповідно діяльності щодо виробництва в цілому хлібобулочної продукції, а тільки в частині однієї частини продукції, виготовленої з придбаної сировини.

Так, при розрахунку вартості та дослідженні витрат на виробництво та збут товару, виготовленого з всієї придбаної сировини вбачається, що за весь перевіряємий період підприємство отримувало дохід, отже, реалізація продукції за цінами нижчими ніж витрати на її виготовлення не свідчить про те, що ця діяльність є негосподарською для цілей оподаткування.

Правомірність наведеного висновку суду підтверджується постановою Верховного суду України від 09.06.2015 р. у справі № 21-289а15 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фабрика гофротари" до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в якій зазначено, зокрема, що при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції.

Також, з наявних у матеріалах справи документів, встановлено що за аналогічний період ДПІ у Московському районі м. Харків ГУ Міндоходів у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Золотий Урожай Харків". За результатами перевірки викладеними в акті від 16.07.2015 року № 31/20-34-22-01-05/38381872 (наявний у матеріалах справи) будь - яких зауважень по взаємовідносинам ТОВ "Золотий Урожай Харків" та ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" не встановлено.

Вище викладені обставини спростовують висновки податкового органу про порушення ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" положень п.п.138.4, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України та п.198.1 та п.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, та свідчать про те, що визнання податковим органом відсутності реального вчинення господарських операцій між ПрАТ "Хлібзавод "Салтівський" та ТОВ "Золотий Урожай Харків" є безпідставним, оскільки договір комісії №28/01/2014-1 від 28.01.2014 р. був укладений з додержанням норм діючого законодавства та був повністю виконаний сторонами.

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на податку на додану вартість, відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем по справі не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми за якими позивачем включені до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість. Наявні в матеріалах судової справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надано.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення -рішення від 26.05.2015 року № та № підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 26.05.2015 року № про збільшення Приватному акціонерному товариству "Хлібзавод "Салтівський" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 221265, 00 грн. (двісті двадцять одна тисяча двісті шістдесят п'ять гривень), в тому числі 147510, 00 грн. (сто сорок сім тисяч п'ятсот десять гривень) за основним платежем та 73755, 00 грн. (сімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 26.05.2015 року № про збільшення Приватному акціонерному товариству "Хлібзавод "Салтівський" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 649600, 50 грн. (шістсот сорок дев'ять тисяч шістсот п'ять гривень 50 копійок), в тому числі 433067, 00 грн. (чотириста тридцять три тисячі шістдесят сім гривень) за основним платежем та 216533, 50 грн. (двісті шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять три гривні 50 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців - Широнінців, 1, ідентифікаційний код 31340536) суму сплаченого судового збору в розмірі 13062, 99 грн. (тринадцять тисяч шістдесят дві гривні 99 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.