Справа № 821/3669/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3669/15-а
16 год 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Андрощук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, Новокаховська ОДПІ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить скасувати наказ від 04.11.2015 р. № 88-о про звільнення з роботи; поновити озивача на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ з 05.11.2015 р. та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки, а саме: запис № 42 від від 20.01.2015 р. змінити та викласти у наступній редакції "призначити в порядку переведення на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області ".

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що з 06.02.2014р. працювала на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів. Починаючи з листопада 2014 року відбулась реорганізації органів податкової служби, в зв'язку з чим позивача 18.11.2014 р. попереджено про звільнення із займаної посади з 19.01.2015р. згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначила, що 22.12.2014р. їй було запропоновано посаду заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування доходів і зборів, майнових податків та ЄВС управління доходів і зборів Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС, від зайняття якої позивач відмовилась, оскільки вказана посада була нижчою, ніж на той час обіймала ОСОБА_1 Після відмови позивачу також було запропоновано залишитись на посаді, яку вона займала до реорганізації, на що остання погодилась. 19.01.2015 р. позивача було звільнено із посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у порядку переведення до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України, а 20.01.2015 р. відповідачем самостійно, без законних на те підстав, прийнято рішення (наказ № 6-о) про призначення позивача на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_3 У подальшому позивач неодноразово усно та письмово зверталась до в.о. начальника Новокаховської ОДПІ Серебрянської Г.М. із заявами щодо підстав встановлення в наказі строку трудової угоди, зважаючи на те, що ОСОБА_3 ніколи не працювала на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб та вийшла у декретну відпустку, перебуваючи на посаді начальника відділу обслуговування платників податків. Однак жодних пояснень відповідачем надано не було. 04.11.2015р. в.о. начальника Серебрянською Г.М. прийнято наказ № 88-о про звільнення ОСОБА_1 з роботи згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України - у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Позивач вважає звільнення незаконним, посилаючись на те, що згоди на укладення строкового трудового договору вона не давала, а відповідач самостійно, на власний розсуд, без дотримання вимог трудового законодавства, змінив строки дії трудового договору, чим порушив права позивача на працю, гарантовані Конституцією України. Просить позов задовольнити у повному обсязі та скасувати наказ про звільнення, а також поновити її на займаній посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, зазначив, що наприкінці 2014 року територіальні органи Міністерства доходів і зборів реорганізовано шляхом їх приєднання до територіальних органів Державної фіскальної служби, внаслідок чого відбулись зміни структури та чисельності Новокаховської ОДПІ. Всіх працівників своєчасно попереджено про наступне вивільнення та запропоновано відповідні посади з урахуванням вимог статей 42 та 184 КЗпП України. Оскільки ОСОБА_3 мала переважне право на залишенні на роботі як працівник, що має на утримання двох неповнолітніх дітей, а також зважаючи на те, що посада, яку обіймала ОСОБА_3 підлягала скороченню, остання відмовилась від двох запропонованих посад та надала згоду на переведення її до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб. ОСОБА_1 під час перебування на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб неодноразово отримувала зауваження щодо неналежного виконання своїх посадових обов'язків, а тому в.о. начальника Серебрянською Г.М. було прийнято рішення не пропонувати цю посаду позивачу, а призначити на вказану посаду в порядку переведення ОСОБА_3 Посилаючись на приписи статті 24 КЗпП України, представник відповідача відмітила, що позивач, знаючи про призначення її на посаду на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3, приступила до виконання обов'язків, тобто погодилась у такий спосіб із строковою трудовою угодою, а тому спірний наказ прийнятий відповідачем без порушень прав позивача. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з серпня 1983 року працювала економістом державних доходів районного фінансового відділу, з серпня 1988 року - старшим ревізором-інспектором та начальником інспекції державних доходів районного фінансового відділу, а з травня 1992 по червень 2013 року на посадах податкового інспектора, головного державного податкового ревізора-інспектора та начальника відділу Бериславської ДПІ. Отже, стаж роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби становить більше 20 років.

Наказом начальника Новокаховської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 06.02.2014 р. № 11-о ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ в порядку переведення.

06.08.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Кабінету Міністрів України", якою утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, у тому числі Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області.

Відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України від 07.11.2014 р. № 29 "Про реорганізацію територіальних органів Міндоходів у Херсонській області" та наказу Новокаховської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 10.11.2014 р. № 417, Новокаховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Херсонській області реорганізовано шляхом приєднання до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Як вбачається із штатного розпису Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, станом на 01.01.2014 р. затверджено штат у кількості 125 штатних одиниць. Згідно змін № 1 до штатного розпису на 2014 рік, станом на 02.06.2014 р. затверджено штат Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у кількості 114 штатних одиниць. 13.11.2014 р. начальником Головного управління ДФС у Херсонській області затверджено штат Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у кількості 120 штатних одиниць.

Наказом від 18.11.2014 р. № 3 "Про введення в дію Структури та Штатного розпису Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області" введено в дію нову структуру та штатний розпис Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та 23.11.2015 р. затверджено штат у кількості 120 штатних одиниць.

Отже, як встановлено судом, відбулась реорганізація територіальних органів державної податкової служби, внаслідок чого відбулись зміни в структурі Новокаховської ОДПІ, у той час, як штатна чисельність працівників збільшено на дві одиниці, зокрема, збільшено штат управління доходів і зборів з фізичних осіб на дві посади.

19.01.2015 р. головою комісії з реорганізації Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів прийнято наказ № 3-о про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ в порядку переведення до Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області згідно п. 5 ст 36 КЗпП України.

Наказом в.о. начальника Новокаховської ОДПІ Серебрянської Г.М. від 20.01.2015 р. № 6-о ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області в порядку переведення з 20.01.2015 р. на період відпустки по догляду за дитиною (до досягнення дитиною трирічного віку) основного працівника ОСОБА_3, з підтвердженням раніше присвоєного спеціального звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу.

04.11.2015 р. в.о. начальника Новокаховської ОДПІ Серебрянською Г.М. винесено наказ № 88-о про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб у зв'язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_3 згідно п.2 ст. 36 КЗпП України - закінчення строку трудового договору.

Позивач вважає звільнення з вказаних підстав незаконним, оскільки не давала згоди на укладення з нею строкової трудової угоди, а визначення відповідачем одноосібно строку угоди, без погодження такого строку з позивачем є незаконним, а тому не передбачає настання жодних правових наслідків.

Надаючи оцінку правомірності звільнення ОСОБА_1 із посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Підстави припинення трудового договору визначені, зокрема, статтею 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП встановлено, що підставою для припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (ч. 2 ст. 23 КЗпП).

Отже, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатися часом настання певної події.

Як було зазначено вище, позивача звільнено з роботи у зв'язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_3, тобто у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 19.01.2015 р. про звільнення її з посади з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ в порядку переведення до Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області згідно п. 5 ст 36 КЗпП України, а також заяву позивача від 20.01.2015 р. про призначення її на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області. Заява від 20.01.2015 р. не містить згоди позивача на призначення її на посаду на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника.

Проте, як вбачається зі змісту заяви позивача від 20.01.2015 р. у лівому верхньому кутку аркуша заяви міститься резолюція керівника Новокаховської ОДПІ наступного змісту: "В/К до наказу. Призначити на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб на період відпустки по догляду за дитиною".

20.01.2015 р. відповідачем видано наказ № 6-о про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_3

Позивач у судовому засіданні заперечувала той факт, що на час написання заяви - 20.01.2015 р. та прийняття її на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області існував інший основний працівник, що займав цю посаду, оскільки саме вона обіймала вказану посаду з лютого 2014 року.

У свою чергу представник відповідача зауважила, що станом на 20.01.2015 р. посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС обіймала ОСОБА_3, яка була призначена на дану посаду в порядку переведення в зв'язку із реорганізацією територіальних органів Державної фіскальної служби України.

Судом встановлено, що починаючи з січня 2013 року начальник відділу обслуговування платників податків Новокаховської ОДПІ ОСОБА_3 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Наказом від 19.04.2014 р. № 48-о ОСОБА_3 призначена на посаду завідувача сектору обслуговування платників податків Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області в порядку переведення у той час, як знаходилася у відпустці по догляду за дитиною. Наказом від 16.01.2015 р. № 2-о ОСОБА_3 звільнена з посади в порядку переведення до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області. 17.01.2015 р. в.о. начальника Новокаховської ОДПІ Серебрянською Г.М. прийнято наказ № 3-о про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області в порядку переведення з 17.01.2015 р.

Таким чином, відповідачем 17.01.2015 р. призначено на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_3 у той час, як на вказаній посаді працювала ОСОБА_1 Тобто, у період з 17.01.2015 р. по 19.01.2015 р. на одній і тій же посаді працювали дві особи.

Разом з цим судом встановлено, що позивач не надавала згоди на укладення строкової трудової угоди. Натомість, відповідач на власний розсуд одноособово визначив строк дії угоди, визначивши його термін у наказі № 6-о.

Абзацом 3 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що оскільки згідно з частиною 2 статті 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Відповідачем не надано суду обґрунтованих доводів існування умов, з якими законодавець пов'язує укладення трудового договору на визначений строк.

Також суд відмічає, що наказ про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб був прийнятий у той час, як з цієї посади позивача ще звільнено не було.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що за приписами ч. 4 ст. 24 КЗпП позивач з 20.01.2015 р. фактично приступила до виконання обов'язків, то у такий спосіб погодилась із строковою трудовою угодою, оскільки вказана норма з 01.01.2015 р. виключена із КЗпП України.

Надаючи оцінку факту укладання із позивачем строкового трудового договору без її на те згоди, суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Із аналізу наведених норм Цивільного кодексу слідує, що визнання договору недійсним із підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору. Моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України.

Таким чином, судом встановлено, що трудова угода, укладена Новокаховською ОДПІ із ОСОБА_1 є нікчемною в частині встановлення строку, оскільки на момент її укладення порушено ч. 3 ст. 203 ЦК України щодо вільного волевиявлення сторін. Дана обставина зумовлює недійсність правочину та не потребує його визнання таким у судовому порядку.

Беручи до уваги ту обставину, що рішення про призначення позивача на посаду в (наказ від 20.01.2015 р. № 6-о) є недійсним в частині визначення строку, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 із посади з підстав настання події - вихід з відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3, тобто закінчення стоку трудової угоди, вчинено відповідачем без правових підстав.

Отже, суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача із займаної посади за пунктом 6 ст. 36 КЗпП України, а відтак - задовольняє вимоги про скасування спірного наказу та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб з 05.11.2015 року.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби-у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) цей порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (пп. "з" пункту 1).

У відповідності до ч. 3 п. 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно довідки про доходи, виданої Новокаховською ОДПІ 15.12.2015 р. № 212, за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, позивачу нараховано 8452,55 грн. (3429,30 + 5023,25) грн. Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає 196,57 грн. (8452,55 грн. : 43 р.дн.) Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 05.11.2015 р. по 28.01.2016 р. становить 59 робочих днів, а тому стягненню на її користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11597,63 грн. (196,57 грн. х 59 р.д. = 11597,63 грн.).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність звернення постанови суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління доходів і зборів фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС з 05.11.2015 р. та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4226,25 грн.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача внести зміни до трудової книжки, виклавши запис № 42 від 20.01.2015 р. у наступній редакції "призначити в порядку переведення на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області", суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині, зважаючи на те, що у даному випадку позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки належним способом захисту є поновлення позивача на посаді, що передбачає обов'язок відповідача внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1, відновивши таким чином права позивача у визначений законодавством спосіб.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати наказ Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 04 листопада 2015 року № 88-о "Про звільнення".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління доходів і зборів фізичних осіб Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області з 05 листопада 2015 року.

Стягнути з Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 11597,63 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн. 63 коп. з відрахуванням обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління доходів і зборів фізичних осіб Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області з 05 листопада 2015 року та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4226,25 грн. (чотири тисячі двісті двадцять шість) грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 лютого 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 12.3