Справа № 826/14289/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 січня 2016 року № 826/14289/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи - прокуратури міста Києва, про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, ДАБІУ), за участю третьої особи - прокуратури міста Києва, про визнання протиправним та скасування наказу від 03.09.2014 № 57-д, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень в літ. «Ж», «З», «І», «К» за адресою: АДРЕСА_1», від 21.05.2014 № КВ 75 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 05.06.2014 № 16.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що згідно з положеннями чинного законодавства України відповідач не наділений повноваженнями скасовувати вже зареєстровані декларацію про початок виконання будівельних робіт та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав правомірності оспорюваного наказу та прийняття його у межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Представник прокуратури міста Києва у судовому засіданні також просив у задоволенні позову відмовити з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Представники позивача, відповідача, третьої особи подали клопотання про розгляд справи в подальшому за їх відсутності.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

До ДАБІУ надійшло подання першого заступника прокурора міста Києва про усунення порушень вимог містобудівного законодавства від 28.08.2014 № 07/1/5-233 вих-14, яким ставилась вимога, зокрема скасувати зареєстровані відповідачем декларацію про початок виконання будівельних робіт від 21.05.2014 № КВ 75 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 05.06.2014 № 16. Вказана вимога обґрунтована серед іншого тим, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2014 скасовано рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2013 у справі № 910/23526/13, яким за ФОП ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлові приміщення літ. «Ж», «З», «І», «К» площею 477,6 кв. м. по АДРЕСА_1. Також постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2014 встановлено, що вказані нежитлові приміщення є самочинно збудованими, відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Головного управління Держземагенства у м. Києві Київською міською радою рішення про надання у власність або користування земельних ділянок по АДРЕСА_1 не приймалось, документи, що посвідчують право власності або користування зазначеними земельними ділянками, не реєструвались.

За результатами розгляду вказаного подання прокуратури м. Києва відповідач, керуючись п. 14 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), та п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (далі - Порядок № 461), видав оспорюваний наказ від 03.09.2014 № 57 «д». Зазначеним наказом відповідач скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень в літ. «Ж», «З», «І», «К» за адресою: АДРЕСА_1» від 21.05.2014 № КВ 75 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежилих приміщень в літ. «Ж», «З», «І», «К» за адресою: АДРЕСА_1» від 05.06.2014 № 16.

Позивач, вважаючи наказ від 03.09.2014 № 57 «д» протиправним і таким, що порушує його права, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 533) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до ч. 10 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 466 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Відповідно до п. 2 Порядку № 461 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Водночас, п. 29 Порядку № 461 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Таким чином, зміст викладених вище норм матеріального права дає підстави для висновку про наявність у ДАБІУ повноважень щодо скасування реєстрації зареєстрованих декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації за наявності передбачених законодавством підстав, шляхом прийняття відповідного наказу та виключення з єдиного реєстру відповідного запису про таку реєстрацію.

Водночас, суд вважає безпідставними посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009, оскільки воно стосується можливості скасування актів індивідуальної дії, прийнятих саме органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У цьому випадку обов'язок щодо доказування відповідач виконав, оскільки довів правомірність та обґрунтованість прийнятого ним наказу від 03.09.2014 № 57 «д».

Натомість, твердження позивача в ході судового розгляду справи не знайшли свого належного правового обґрунтування та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України. Зокрема, позивачем не наведено жодних доводів з посиланням на відповідні докази щодо відсутності у відповідача підстав вважати об'єкт «Реконструкція нежилих приміщень в літ. «Ж», «З», «І», «К» за адресою: АДРЕСА_1» самочинним будівництвом.

Ураховуючи наведене, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, сплачена ОСОБА_1 сума судового збору відшкодуванню позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 122, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко