Справа № 2-а/1570/1493/11
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2012 р.Справа № 2-а/1570/1493/11

Категорія: 8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості»до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси про скасування податкового повідомлення рішення № /0 від 25.08.2010 року, -

встановиЛА:

15 лютого 2011 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості»(далі Позивач або ТОВ «ПАН») звернулось з позовом до Державної податкової інспекції в Приморському районі м. Одеси (далі Відповідач або ДПІ) в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.08.2010 року, яким ДПІ зменшило суму бюджетного відшкодування, заявленого Позивачем в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів з податку на додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 59069 грн. у декларації з ПДВ за червень 2010 року.

Представник Позивача у судовому засіданні першої інстанції позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники Відповідача в судовому засіданні першої інстанції позовні вимоги не визнали в повному обсязі.

Суд першої інстанції своєю постановою від 05 грудня 2011 року в задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості»до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси про скасування податкового повідомлення рішення № /0 від 25.08.2010 року - відмовив в повному обсязі.

Позивач не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ПАН»зареєстроване Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, серія А01 №502830. ТОВ «ПАН»взято на податковий облік в органах державної податкової служби 29.01.2008 року за № 47297.

Позивач 19.07.2010 року надав до ДПІ податкову декларацію з ПДВ за червень 2010 року (вх. №), в якій задекларував в рядку 25.2 суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 59069 грн., яка підлягає відшкодуванню у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів. Одночасно Позивачем до ДПІ були надані додатки 2 і 3 до декларації з ПДВ за червень 2010 року, згідно яких сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 59069 грн. була сформована у наступні податкові періоди в таких розмірах: у листопаді 2008 року 3600 грн.; в січні 2009 року 44707 грн.; в липні 2009 року 5825 грн.; в грудні 2009 року 1092 грн.; в січні 2010 року 3845 грн. Позивачем були надані до суду декларації з ПДВ з додатками за листопад 2008 року, січень 2009 року, липень 2009 року, грудень 2009 року, січень 2010 року.

Головним державним податковим ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ ОСОБА_5 проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з ПДВ, поданої Позивачем за червень 2010 року, за результатами якої складений акт перевірки № 9764/15-2 від 25.08.2010 року (далі ОСОБА_6 перевірки). ОСОБА_6 перевірки ДПІ надіслало Позивачу лист №58985/10/15-2 від 06.08.2010 року щодо надання документів, підтверджуючих сплату постачальникам товарів у попередні податкові періоди. Лист був отриманий Позивачем 13.08.2010 року, під час перевірки документи не було надано. ОСОБА_6 перевірки, в порушення п.п. 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі Закон № 168/97-ВР) та п.5.11, п.5.12 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України №166 від 30.05.1997 року, Позивачем для перевірки не надані документи, підтверджуючі сплату постачальникам товарів попередніх податкових періодів. В звязку з цим сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, була зменшена на 59069 грн. Сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду збільшується на 59069 грн.

25.08.2010 року ДПІ на підставі вищезазначеного акту перевірки прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0, яким Позивачу була зменшена на 59069 грн. сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням Позивач звернувся до ДПІ у Приморському районі м. Одеси з первинною скаргою. Рішенням ДПІ №76712/10/25012 від 05.10.2010 року про результати розгляду первинної скарги податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.08.2010 залишено без змін, а скарга без задоволення.

Позивач направив повторну скаргу до ДПА в Одеській області на податкове повідомлення-рішення №/0. Рішенням ДПА в Одеській області №39906/10/25-0007 від 03.11.2010 року, прийнятим за результатами розгляду повторної скарги, оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Не погоджуючись з цим, Позивач надіслав повторну скаргу до ДПА України. Рішенням ДПА України №672/6/25-0115 від 19.01.2011 року повторну скаргу було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №/0 без змін.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений п.п.7.7. ст.7 Закону № 168/97-ВР.

Відповідно до п.п.7.7.1. п.7.7. ст.7 Закону №168/97 ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

ОСОБА_6 п.п.7.7.2. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду;.

В звязку з вищевикладеним платник податку для отримання бюджетного відшкодування повинен надати органам державної податкової служби первинні документи, які підтверджують фактичну сплату ним ПДВ на користь постачальників товарів (послуг). Такими первинними документами є платіжні доручення або банківські виписки по рахункам, відкритих платником податку.

В ОСОБА_6 перевірки зазначено, що з метою перевірки обґрунтованості заявленої суми бюджетного відшкодування Позивачу було надано запит №58985/10/15-2 від 06.08.2010 року, але ним не було надано документів, що підтверджують факт оплати ПДВ постачальникам при постачанні ними товарів (послуг) у попередніх податкових періодах. Такі документи не були надані ДПІ і під час розгляду первинної скарги Позивача на податкове повідомлення-рішення №/0. В судовому засіданні першої інстанції представник Позивача дані обставини не заперечував. Надання копій банківських виписок ДПА в Одеській області, ДПА України під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № /0, а також суду під час розгляду справи не звільняє Позивача від обовязку подачі цих документів ДПІ під час проведення камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів поділяє думку суду першої інстанції, що не подання Позивачем ДПІ первинних документів, що підтверджують факт оплати ПДВ постачальникам при постачанні ними товарів (послуг) у попередніх податкових періодах під час проведенні камеральної перевірки податкової декларації зумовило не підтвердження правомірності декларування бюджетного відшкодування з ПДВ у червні 2010 року.

Також слід зазначити, що згідно з «Довідкою щодо залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду», що є додатком №2 до декларації з ПДВ за червень 2010 року, у січні 2009 року відємне значення з ПДВ склало 44707 грн.

Однак, згідно з податковою декларацією з ПДВ за січень 2009 року, відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного періоду складає 36331 грн. ОСОБА_6 з даними цієї декларації відємне значення з ПДВ у сумі 34443 грн. з 36331 грн. виникло в результаті коригування податкових зобовязань згідно п.п.4.5. ст.4 Закону №168/97-ВР.

Судом першої інстанції встановлено, що 34443 грн. були повернені Позивачем ТОВ «Кепіталторгмаш»у звязку з невиконанням договору від 10.07.2008 року, укладеного між Позивачем та ТОВ «Кепіталторгмаш». Предметом даного договору було надання Позивачем маркетингових послуг ТОВ «Кепіталторгмаш». Відповідно до п.п. «а»п.п.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення між сумами податкового зобовязання та податкового кредиту, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг). 36331 грн. були повернуті Позивачем ТОВ «Кепіталторгмаш»у звязку з невиконанням укладеного між ними договору і не були сплачені ТОВ «Кепіталторгмаш»за поставку товарів (послуг). ОСОБА_6 рядка 17 податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року податковий кредит, сплачений Позивачем постачальникам товарів (послуг) склав 8048 грн. В звязку з цим Позивач здійснив необґрунтоване завищення суми бюджетного відшкодування за січень 2009 року у розмірі 36659 грн.( 44707 грн. 8048 грн.), яке вказав у додатку №2 до податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року.

Відповідно до абз.3 п.п.7.2.8 п.п.7.2. ст.7 Закону №168/97-ВР платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку. Платники податку подають органу державної податкової служби на безоплатній основі разом з податковою декларацією за відповідний звітний період копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді. ОСОБА_6 п.п.7.4.5. п.п.7.4 ст.7 Закону №168/97 не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). В звязку з цим не приймаються до уваги надані Позивачем реєстри отриманих та виданих податкових накладних як докази обґрунтованості формування сум податкового кредиту та бюджетного відшкодування за податкові періоди, вказані у додатку №2 до податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року: листопад 2008 року, січень 2009 року, липень 2009 року, грудень 2009 року, січень 2010 року. Таким чином, Позивачем не були надані податкові накладні та інші первинні документи податкового обліку, які відповідно до п.п.7.2.6 та п.п.7.4.5. ст.7 Закону №168/97-ВР підтверджують обґрунтованість та правомірність формування Позивачем податкового кредиту. Неможливість визначення суми податкового кредиту за податкові періоди, вказані у додатку №2 до декларації з ПДВ за червень 2010 року, відповідно до п.п «а»п.п.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР, призводить до неможливості визначення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на користь Позивача за ці податкові періоди.

Позивачем на підтвердження сплати ним сум ПДВ постачальникам товарів (послуг) були надані банківські виписки та їх копії по рахункам, відкритих Позивачем в Акціонерному банку «Південний»та АТ КБ «ТК Кредит». Слід зазначити, що враховуючи відсутність податкових накладних та інших первинних документів податкового обліку, передбачених п.п.7.2.6 п.п.7.7.2. ст.7 Закону, з наданих банківських виписок та їх копій неможливо достовірно встановити податкові періоди, до яких відносяться платежі, здійснені Позивачем на користь постачальників товарів (послуг). Враховуючи вимоги п.п.7.7.2. п.п.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, це робить неможливим встановлення обґрунтованості сум, заявлених Позивачем до бюджетного відшкодування у додатку №2 податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року.

Надані картки рахунку №311 «Поточні рахунки в банку»є доказом ведення Позивачем обліку наявності та руху грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банку платника податків, але не можуть бути належним доказом проведення фактичної оплати ПДВ постачальникам товарів (послуг). ОСОБА_6 з п.1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»від 05.04.2001 року, платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. В звязку з цим, належним доказом здійснення оплати вартості отриманого товару є платіжні доручення з відміткою банківської установи про прийняття або банківська виписка.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Позивач не довів ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості», - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональне агентство нерухомості»до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси про скасування податкового повідомлення рішення № /0 від 25.08.2010 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3