Справа № 22-а-362/08
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2011 р.Справа № 22-а-362/08

Категорія:8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Васильєва Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Яковлева Ю.В,

судді Жука С.І.

при секретарі Єршовій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року по адміністративній справі за апеляційною скаргою спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві на постанову господарського суду Миколаївської області від 28 квітня 2007 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод до спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТОВ Миколаївський глиноземний завод звернувся до суду з позовом до СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 лютого 2007 року № 00001736/0.

Свої позовні вимоги ТОВ Миколаївський глиноземний завод обґрунтувало порушенням відповідачем порядку проведення перевірки, а також неправильністю висновків перевірки.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 28 квітня 2007 року вищенаведений позов було задоволено. Скасовано спірне рішення відповідача.

Не погоджуючись з вищенаведеною постановою СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві подало апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року апеляційну скаргу відповідача було задоволено. Скасовано оскаржену постанову суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні даного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року, розглядавшего справу за касаційною скаргою ТОВ Миколаївський глиноземний завод, касаційна скарга позивача була задоволена. Постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року була скасована, а постанова господарського суду Миколаївської області від 28 квітня 2007 року була залишена в силі.

Ухвалою Верховного суду України від 2 вересня 2009 року, переглядавшего дану справу за винятковими обставинами, скарга СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві була задоволена. Ухвала Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року була скасована, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року була залишена в силі.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ТОВ Миколаївський глиноземний завод від 20 квітня 2010 року (яка була здана на пошту 21 квітня 2010 року) про перегляд вищенаведеної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами позивач вважає те, що він не придбавав, у періодах які перевірялися, природного газу, який був ввезений на митну територію України на виконання контрактів повязаних з міжнародними договорами України, про що йому стало відомо з листа ТзОВ Станіславська торгова компанія від 15 березня 2010 року № 0007, який надійшов до ТОВ Миколаївський глиноземний завод 22 березня 2010 року.

У своїх запереченнях на наведену заяву СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві зазначила, що безпосереднім постачальником із-за кордону на митну територію України наведеного природного газу є ВАТ Львівгаз. Також, стверджувало, що обставини не включення ВАТ Львівгаз суми ПДВ, за природний газ отриманий через ланцюг постачання позивачем, до своїх податкових зобов`язань, беззаперечно свідчать про імпортне походження наведеного газу, як придбаного на виконання контрактів повязаних з міжнародними договорами України. На будь-які об`єктивні докази своїх тверджень СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві не посилалася.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заяви ТОВ Миколаївський глиноземний завод, вивчивши матеріали справи та дослідивши постанову апеляційного суду, колегія суддів вважає, що наведена заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення господарських операцій з ТОВ БІТімпекс-Ойл за період з 1 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року та 1 серпня 206 року по 31 серпня 2006 року, результати якої відображені в акті перевірки від 16 лютого 2007 року № 130/36/33133003 /а.с. 11-22/.

В наведеному акті перевірки відповідачем був здійснений висновок про порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість. Зміст порушень полягав у отриманні позивачем, від ТОВ БІТімпекс-Ойл, податкових накладних, оформлених не у відповідності з вимогами діючого законодавства, а також у несплаті, деякими субєктами підприємницької діяльності у ланцюзі постачання вищенаведеного природного газу до позивача, своїх зобов`язань з ПДВ до бюджету.

На підставі вищенаведеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 лютого 2007 року № 00001736/0 про зменшення позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ, у періодах, які перевірялися, на загальну суму 9673418,11 гривень (за квітень 2006 року на 5069709,31 гривень, за серпень 2006 року 4603708,8 гривень) /а.с. 9/.

Єдиною підставою для прийняття вищенаведеної постанови апеляційного суду був його висновок про придбання, у періодах охоплених перевіркою, позивачем природного газу, який був ввезений на митну територію України на виконання контрактів, пов`язаних з міжнародними договорами України.

Об`єктивні докази на підтвердження обставин придбання імпортного газу позивачем судом апеляційної інстанції, як і судом першої інстанції, не досліджувалися.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відсутність у вищенаведеному акті перевірки, запереченнях на позов та апеляційній скарзі посилань на імпортне походження вищезазначеного газу, а також зазначення даної обставини в постанові суду апеляційної інстанції без посилання на об`єктивні докази та приймаючи до уваги те, що діюче законодавство не передбачає ефективного механізму відображення походження природного газу у первинних документах, колегія суддів, вважає наведене достатнім для висновку про нововиявленість обставин наведених ТОВ Миколаївський глиноземний завод.

Відповідно до листа ТзОВ Станіславська торгова компанія (учасник ланцюга постачання природного газу до позивача) від 15 березня 2010 року

№ 0007 товариством в січні березні 2006 року ним не укладалися контракти на покупку іпортного газу, ввезеного на виконання міжнародних договорів України.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про іноземне походження наведеного природного газу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 4 ст. 70 того ж Кодексу передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 3 Постанови КМ України Про забезпечення споживачів природним газом вiд 27.12.2001 року № 1729 встановлено, що в 2006 році природний газ, ввезений на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, та оформлений митними органами в режимі випуску у вільний обіг із звільненням від обкладення податком на додану вартість, реалізується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", дочірньою компанією "Газ України" та дочірнім підприємством "Газ-тепло", а також суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, із застосуванням нульової ставки податку на додану вартість (крім постачання населенню, бюджетним установам та іншим споживачам, які не є платниками зазначеного податку), за наявності: договорів на таке придбання із зазначенням, кому належить поставлений газ; договорів на власну поставку такого газу з обов'язковим зазначенням, кому належить поставлений газ та індивідуального податкового номера споживача - платника податку на додану вартість; вантажосупровідних документів (товаротранспортних і податкових накладних, актів приймання-передачі), в яких обов'язково зазначається кому належить поставлений газ, суб'єкт господарювання та його індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", дочірня компанія "Газ України" та дочірнє підприємство "Газ-тепло", суб'єкти господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, під час виконання операцій з продажу природного газу, ввезеного Компанією на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, забезпечують ведення окремого бухгалтерського і податкового обліку та складення щомісячного балансу надходження і розподілу такого природного газу.

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (з урахуванням даних дочірньої компанії "Газ України" і дочірнього підприємства "Газ-тепло" та суб'єктів господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом) не пізніше 30 числа місяця, що настає за звітним, подає Державній податковій адміністрації інформацію про обсяги надходження та розподіл природного газу (у кількісному і вартісному виразі), оподаткування операції з продажу природного газу якого здійснено за нульовою ставкою із зазначенням таких обсягів по регіонах та категоріях споживачів.

Таким чином, діючим законодавством передбачено доказування органами ДПС факту отримання природного газу ввезеного на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, виключно на підставі договорів та первинних документів, які містять чітке зазначення про таке походження газу. Окрім того, зазначений факт може також підтверджуватися даними окремого бухгалтерського і податкового обліку, щомісячного балансу надходження і розподілу такого природного газу суб`єктів підприємницької діяльності або інформацією ДПА про обсяги надходження та розподіл такого природного газу (у кількісному і вартісному виразі).

З наданих до заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами додаткових угод №№ 5 та 6 до договорів на постачання природного газу № 21-12-05 від 21.12.2005 року та № 21-12-05 від 01.03.2006 року, а також договору купівлі-продажу природного газу № 13-07-06/г/59-и від 13.07.2006 року аж ніяк не вбачається іноземного походження природного газу, що виступив об`єктом операції купівлі-продажу між ТОВ БІТімпекс-Ойл та ТОВ Миколаївський глиноземний завод.

З ліцензії серії АА № 867337, виданої НКРЕ України 10.04.2004 року вбачається, що вона видана ТОВ БІТімпекс-Ойл на постачання природного газу за нерегульованим тарифом на строк з 08.09.20 року по 07.09.2007 року.

З постанов НКРЕ України (№ 1377 від 17.12.2003 року, № 589 від 02.06.2004 року та № 1252 від 29.12.2004 року) вбачається, що Національна комісія регулювання електроенергетики приймала постанову стосовно видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованим тарифом на території України з терміном дії п`ять років:

- ТОВ Прикарпатська фінансова компанія;

- ТОВ Енерготорг;

- ТОВ Станіславська торгова компанія, які були ланками у ланцюзі постачальників природного газу.

Окрім цього, з листа ДПА України від 19.05.2006 року № 9449/7/16-1517 вбачається, що ДПА роз`яснило Порядок оподаткування імпортного газу. Так без справляння ПДВ здійснюється ввезення на митну територію України лише того природного газу, який ввозиться відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України.

При поставці газу іншого походження (видобутого на митній території України або ввезеного на митну територію України на виконання зовнішньоекономічних договорів, укладених не на виконання міжнародних договорів України) на митній території України незалежно від категорії споживачів-покупців оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою 20%.

На думку колегії суддів, відсутність зазначених доказів дає достатніх підстав вважати помилковим висновок, що природний газ, у звязку з придбанням якого позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, ввезений на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України.

Окрім того, на думку колегії суддів, з матеріалів справи не вбачається придбання позивачем саме того природного газу, який був проданий первинним суб`єктом підприємницької діяльності у вищенаведеному ланцюзі постачання.

Так, ВАТ Львівгаз продало ТОВ МЖК Конкріт 365470 тис. м. куб. природного газу. Один з наступних постачальників у ланцюзі постачання (ТОВ Станіславська торгова компанія) придбав вже 421354 тис. м. куб. природного газу. До позивача дійшло тільки 45349,522 тис. м. куб. природного газу, що, на думку колегії суддів, як раз і є тією різницею збільшення поставки газу в середині ланцюга постачання, тобто газу отриманого не від первинного постачальника ВАТ Львівгаз.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Держаний бюджет України на 2006 рік, зокрема, встановлено, що у 2007 році операції з ввезення природного газу на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Отже, на думку колегії суддів, нововиявлені обставини заявлені позивачем спростовують висновки суду апеляційної інстанції, викладені в постанові від 21 жовтня 2008 року, про правильність зменшення позивачу, спірним рішенням відповідача, суми бюджетного відшкодування у звязку з придбанням ним природного газу ввезеного на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем наведені істотні для справи обставини, що не були та не могли бути йому відомі на час розгляду даної справи, та які свідчать про помилковість вищенаведеної постанови суду апеляційної інстанції, у звязку чим вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про залишення апеляційної скарги СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві без задоволення, а постанови господарського суду Миколаївської області від 28 квітня 2007 року без змін.

Керуючись ст. ст. 245-253 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Апеляційну скаргу спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Миколаївської області від 28 квітня 2007 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод до спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 лютого 2007 року

№ 00001736/0 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанова у повному обсязі виготовлена та підписана 21 березня 2011 року.

Головуючий /ОСОБА_1/

Судді /ОСОБА_2/

/ОСОБА_3/