Справа № 814/3619/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2015 р. Справа № 814/3619/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" ,
треті особиФонд гарантування вкладів фізичних осіб,
провизнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу "Вільні кошти"), укладеної 05.12.2014, зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодування за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу "Вільні кошти"), укладеної 05.12.2014.

Відповідач та третя особа позов не визнали, свої заперечення обґрунтували тим, що 05.12.14 ОСОБА_3 були проведені протиправні операції по дробленню свого депозиту та перерахування коштів ОСОБА_1 та іншим особам. Зазначені перерахування відбулися всупереч постанови НБУ від 04.12.14 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних», всупереч постанови НБУ від 16.09.13 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України». З цього приводу уповноважена особа Фонду звернулась з заявою до правоохоронних органів. Зазначені обставини, на думку відповідача, дають підстави вважати правочин з перерахування коштів ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 нікчемним в силу ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідач просив суд зупинити провадження у справі до завершення кримінального провадження № 0006727.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

05.12.14 ОСОБА_3, дія в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), уклав з ПАТ «Златобанк» Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу "Вільні кошти"), відповідно до якого на ім'я позивачки було відкрито вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті НОМЕР_3 (арк.спр.9).

05.12.14 ОСОБА_3 здійснив перерахунок зі свого поточного рахунку у ПАТ «Златобанк» НОМЕР_4 на рахунок НОМЕР_3, відкритий ним на користь ОСОБА_1 - 13000 доларів США (арк.спр.11, 13).

04.12.14 постановою НБУ №777/БТ «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних» ПАТ «Златобанк» було визнано проблемним строком на 180 днів, та були встановлені певні обмеження щодо його діяльності.

13.02.15 постановою НБУ №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» банк був віднесений до неплатоспроможних.

13.02.15 постановою виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати з 14.02.15 процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку та запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію.

Станом на 14.02.15 залишок коштів на банківському рахунку НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_1 у ПАТ «Златобанк» склав 13000,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ (2591,8523) дорівнювало 336940,7 гривні (арк.спр.55).

08.04.15 уповноваженою особою Фонду було видано наказ про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів, відповідно до якого визнано нікчемним перерахування коштів ОСОБА_3 на депозитний рахунок ОСОБА_1 (арк.спр.50).

30 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до уповноваженої особи Фонду з проханням включити її до реєстру на виплату вкладників банку, які мають право на виплату за рахунок Фонду (арк.спр.13).

Відповіді на зазначені звернення уповноважена особа Фонду позивачу не надав.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.26 Закону (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом.

Відповідно до рішення №27 від 21.08.12 адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами» розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб встановлено до 200 000 гривень.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки належить задовольнити з наступних підстав.

Стаття 27 Закону зобов'язує уповноважену особу Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати два переліки: 1) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

У цьому випадку, судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду, вкладника ОСОБА_1 не було включено до жодного з цих переліків.

З чого суд робить висновок про протиправну бездіяльність Уповноваженою особи Фонду.

З приводу постанови НБУ від 04.12.15 №777/БТ «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії проблемних», яка вводила ряд обмежень щодо діяльності ПАТ «Златобанк » то необхідно зазначити, що зазначена постанова адресована в першу чергу до керівників банківської установи, а не до його клієнтів. Обмеження, викладені у п.2 зазначеної постанови носять загальний та неконкретний характер, і неможливо встановити, яка сама з цих обмежень може стосуватись відкриттю поточних рахунків та зарахування на них коштів клієнта.

У будь-якому разі, ст.75 Закону України «Про банків і банківську діяльність» жодних цивільно-правових наслідків для правочинів, укладених проблемними банками, не передбачає. Єдина заборона для проблемних банків, передбачена ст.75 Закону, стосується використання для розрахунків прямих кореспондентських рахунків в національній та іноземній валюті. Обмежень для клієнтів банка у використанні власних рахунків, законодавство не передбачає.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені певні цивільно-правові наслідки лише щодо правочинів, укладених після введення тимчасової адміністрації та початку процедури виведення банку з ринку. В цьому випадку це з 14.02.15.

Жодних обмежень та наслідків для правочинів, укладених банком під час дії постанови НБУ про віднесення його до категорії проблемних, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає. Тому, станом на 05.12.14 ніяких перешкод для здійснення банківських переказів не було.

Щодо посилання відповідача та третьої особи на порушення банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вимог постанови НБУ №365 від 16.09.13 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», яка забороняє здійснювати зарахування в іноземній валюті на поточні рахунки фізичної особи, з рахунків інших фізичних осіб, необхідно зазначити наступне.

Зазначена постанова не може бути перешкодою для отримання позивачем відшкодування за рахунок Фонду, оскільки у цьому випадку мало місце відкриття банківського рахунку на користь третьої особи, що передбачено ст.636 Цивільного кодексу України та п.6.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою НБУ №492 від 12.11.03 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.10.7 Інструкції, фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи шляхом укладення договору банківського вкладу.

У разі відкриття вкладного (депозитного) рахунку на користь третьої особи ця особа набуває права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої відкрито вкладний (депозитний) рахунок, прав вкладника ці права належать особі, яка відкрила вкладний (депозитний) рахунок.

Таким чином, на час здійснення перерахунку коштів 05.12.14 ОСОБА_3 здійснював перерахування з одного власного рахунку на інший власний рахунок. ОСОБА_1 набула права на ці кошти лише після висунення банку вимог на ці кошти (арк.спр.10).

У будь-якому випадку, відповідно до п.2 постанови НБУ №365 від 16.09.13, навіть при перерахуванні в іноземній валюті всупереч обмеженням, встановленим п.1 цієї постанови, банк зобов'язаний здійснити продаж таких надходжень на міжбанківському валютному ринку України та зарахувати гривневий еквівалент від продажу іноземної валюти на поточний рахунок в національній валюті фізичної особи. Тобто валюта платежу не є підставою для відмови у здійсненні переказу, переказ все одно повинен бути виконаний, але у гривні. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів» за вкладом в іноземній валюті відбувається виключено у національній валюті України.

Валюта рахунку, жодним чином не може вплинути на виплату, оскільки Законом передбачено виплату лише у національній валюті України.

Навіть, пославшись на п.7 ч.3 ст.38 Закону України про нікчемність правочинів, відповідач та третя особа лише вказали на попередні висновки, ймовірність порушення закону та тимчасове призупинення виплати коштів. Дій, визначених ч.5, ч.6 ст.38 Закону у разі нікчемності правочинів (направлення повідомлення про нікчемність, вжиття заходів щодо повернення майна), відповідачем не вжито, наслідків нікчемності правочинів не застосовано, що вказує на те, що повноваження, визначені ч.2 ст.38 Закону, у цьому випадку ним не використані.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Тобто, відповідно до цього пункту можливо казати про нікчемність правочину, якщо умови договору передбачають переваги (пільги), які не передбачені законодавством та документами банку.

Договір - Угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу "Вільні кошти") не передбачає жодних пільг (переваг) для ОСОБА_1, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є цілком стандартний масовий договір банка з клієнтом.

Право на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів, передбачене ст.26 Закону для всіх вкладників банків - фізичних осіб, а тому неможливо стверджувати, що це є пільгою (перевагою), наданою окремому кредитору.

За таких обставин, суд не вбачає підстав нікчемності правочину з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону.

Загальних підстав, передбачених Цивільним кодексом України, для визнання правочину, вчиненого 05.12.14 по розміщенню позивачем у кредитній установі банківського вкладу, відповідачі не наводять, а суд не вбачає.

Взагалі, повноваження уповноваженої особи Фонду визначені ст.38 Закону, стосуються лише: 1) збереження активів банку; 2) запобігання втрати майна; 3) збитків банку. Тобто, ці повноваження стосуються лише тих випадків, коли банк відчужує майно, активи, перераховує кошти, бере на себе додаткові зобов'язання. Саме на таке вказує як назва статті 38, так і визначені ч.5, 6 подальші дії, щодо таких правочинів: повернення майна, відшкодування вартості отриманого майна, стягнення простроченої заборгованості.

Станом на 05.12.14 жодний пункт ч.3 ст.38 Закону не міг стосуватись договорів щодо розміщення вкладниками коштів у банку.

Стаття 38 була доповнена пунктом 9 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» лише 12.08.15, а тому не може бути застосована до цих правовідносин.

Посилання відповідача на звернення до правоохоронних органів та відкриття з цього приводу кримінального провадження за №006727 від 09.06.15 не може вважатися належним доказам протиправності дій позивача, оскільки відповідно до ст.214 КПК України це безумовний обов'язок правоохоронців. Жодних правових висновків, про наявність складу злочину чи винуватість певних осіб, факт внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування не свідчить.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України належним способом доказування зазначених обставин може бути лише вирок суду, який набрав законної сили.

Але такого документу відповідачем та третьою особою не надано.

Стаття ст.156 КАС України, передбачає зупинення розгляду адміністративній лише щодо очікування результатів розгляду справи, яка вже розглядається судом в порядку адміністративного, цивільного, господарського, конституційного чи кримінального судочинства. Оскільки, кримінальне провадження №006727 не направлено до суду, в задоволенні клопотання про зупинення було відмовлено.

Також не можуть бути прийняті судом посилання відповідача та третьої особи на те, що у цьому випадку мало місце так зване «дроблення депозиту» для штучного збільшення зобов'язань Фонду гарантування вкладів на суму більшу ніж 200000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.6 ст.319 Цивільного кодексу України держава не втручається у здійснення власником права власності.

Тому, власник коштів на банківському рахунку ПАТ «Златобанк» мав право обрати у тому числі і такий спосіб захисту свого права власності, оскільки на той час в законодавстві були відсутні будь-які обмеження та заборони щодо таких дій.

Враховуючи, що станом на день початку процедури виведення Фондом ПАТ «Златобанк» (14.02.15) на банківському рахунку ОСОБА_1 перебувала сума еквівалентна 336940,7 гривні, що більше максимально визначеного розміру 200000 гривень, відповідно до рішення №27 від 21.08.12 адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами», позовні вимоги можливо задовольнити лише на суму 200000 гривень.

Позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» щодо невключення ОСОБА_2 (НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в сумі 200000 гривень, що підлягають відшкодуванню за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу «Вільні кошти»), укладеної 05.12.2014.

3. Зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 200000 гривень, для включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягають відшкодування за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076146 (договір банківського вкладу «Вільні кошти»), укладеної 05.12.2014 в сумі 200000 гривень.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір в сумі 73,08 гривень (сімдесят три грн. вісім коп.).

5.Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко