Справа № 2а-91/11 (2а/488/2/13)
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Київ К/800/34647/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 12 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 2а-91/11 (2а/488/2/13) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Берег Будгруп" про визнання рішення суб'єкта владних повноважень незаконними, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просили визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1141 від 23.05.2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що даний багатоповерховий будинок був прийнятий в експлуатацію з порушенням будівельних норм та правил, а виробнича документація, надана державній приймальній комісії, не відповідає нормативним вимогам та не відповідає дійсності і сфальсифікована. Таким чином, вона не є проектною документацією за визначенням, а тому, приймання жилого будинку фактично здійснювалося без проекту, що тягне за собою визнання незаконним прийнятого комісією Акт і його подальше затвердження та реєстрацію.

Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 12 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1141 від 23 травня 2008 року «Про призначення державної приймальної комісії для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга)» у зв'язку із закінченням будівельно-монтажних робіт багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга) товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243, призначена державна приймальна комісія у складі 11 осіб. Роботу комісії розпочати з 09.06.2008 року по 09.07.2008 року.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1561 від 25 липня 2008 року «Про затвердження комісією акта державної приймальної про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга)», розглянувши акт державної приймальної комісії від 23.07.2008р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга), затверджений акт державної приймальної комісії від 23.07.2008 року про прийняття в експлуатацію даного будинку.

Також ТОВ «Берег- Будгруп» було зобов'язано звернутися до КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» для внесення змін до технічної документації та одержання правових документів та в місячний термін звернутися до міської ради з проханням про оформлення правових документів на земельну ділянку та провести заселення будинку.

У відповідності до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 23.07.2008 року багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями по проспекту Жовтневому. 312-а (II черга) комісії надані такі документи:

- затверджену проектну документацію з внесеними в процесі будівництва в установленому порядку змінами та доповненнями,

- акт робочої комісії (у разі прийняття в експлуатацію об'єкта виробничого призначення, а також об'єктів житлово-громадського призначення ІІІ, І V і V калорії складності) від 23.06.2008 р.,

- виконавчу документацію згідно з додатком 6 до наказу Держбуду від 27.01.05р. №.21.

Керуючись «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243, комісія постановила прийняти в експлуатацію пред'явлений державній приймальній комісії багатоповерховий житловий будинок з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 (II черга).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення не порушує права та законні інтереси позивачів, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог наголошував на тому, що згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи фактична відстань між довгою стороною 4-5 секцій десятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та житловими будинками АДРЕСА_2 знаходиться на внутрішньо - дворовій території житлового будинку по АДРЕСА_1.

Однак, судами встановлено, що вказане питання вже вирішувалося в рамках провадження по справі № 22-а-6640/08 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, Миколаївської обласної санітарно-епідеміологічної станції про оскарження рішень суб'єктів владних повноважень.

Зокрема, в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2009 року, якою залишено без змін постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 2 червня 2008 року, вказано, що згідно апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Миколаївська обласна санітарно-епідеміологічна станція, заперечуючи проти позову, вказала, що відстань між житловими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм, чим порушила діюче законодавство, а відстань між багатоповерховим житловим будинком і будинком по АДРЕСА_2 сягає 15 м. та порушує вимоги щодо інсоляції житлового будинку. При цьому, в якості доказу позивачем надано лист-відповідь Миколаївської обласної санітарно-епідеміологічної станції.

Однак, згідно доп. 3.13 ДБН 360-92, затвердженого наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 N 44, відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм, протипожежних вимог.

Крім того, в даній ухвалі зазначалося, що із копій технічних паспортів на житлові будинки, належні позивачам, та викопіюванням із Генерального плану м.Миколаєва, позивачі не є суміжними землекористувачами із земельною ділянкою, на якій побудована багатоповерхівка, а тому вимоги ст.ст. 91, 96 Земельного кодексу України щодо прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, на які посилаються позивачі, на них не поширюється.

Ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2009 року набрала законної сили, а тому відповідно ст. 72 КАС встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо посилань позивачів, які стосуються фактичної площі прибудинкової території багатоповерхового будинку, слід зазначити наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у позовних вимогах наголошує на тому, що фактична площа квадрата, укладена між 1,2,3 і 4.5 секціями житлового будинку АДРЕСА_1 по натурним розмірам будинків складає 82м х 82 м = 6724 кв. м. Житлові будинки АДРЕСА_2 входять в цю площу.

Фактична площа прибудинкової території житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, яка складає 6724 кв.м, не відповідає діючим нормам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» по яких передбачена площа території 7417,6 кв.м. В площу прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 ввійшла частина вулиці Уральської, на якій розташовані житлові будинки НОМЕР_3.

Проте, судами попередніх інстанцій встановлено, що оскільки у ОСОБА_3 є державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2 площею 0,0601 га., а у ОСОБА_1 є державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, що розташована на території Миколаївської міської ради площею 0,0623 га. Вказані державні акти не скасовані, а тому підтверджують право власності на вказані земельні ділянки позивачів.

Крім того, судами вірно зазначено, що в разі, коли на думку позивачів площа прибудинкової території багатоповерхового будинку є меншою за передбачувану, то дана обставина в будь-якому разі не порушує права та законні інтереси апелянта.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: