Справа № 804/5628/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м.Київ К/800/35373/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року

у справі №804/5628/14

за позовом Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал"

Дніпропетровської обласної ради

до Павлоградської об'єднаної державної фінансової інспекції

про скасування пункту вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради звернулося до суду з адміністративним позовом до Павлоградської об'єднаної державної фінансової інспекції про скасування пункту вимоги.

Підприємство просило суд скасувати пункт 4 вимог про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності по Акту ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року.

Підприємство позовні вимоги мотивував тим, що за результатами проведеної планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року складено Акт від 04.03.2014 року №870-36/01 з відображенням виявлених порушень. На підставі вказаного акту інспекцією винесено вимогу від 10.04.2014 року №870-21/477, пунктом 4 якої вимагалося стягнути кошти у сумі 16 513,08 грн. з особи, якій зайво нараховано та виплачено премії. Позивач з вказаною вимогою не погоджується, оскільки премії було виплачено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з того, що відповідачем при перевірці позивача виявлено порушення, які призвели до збитків, а саме факт нарахування та виплати директору Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради Іванову Є.А. премій, розмір яких перевищив розмір його посадового окладу. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного пункту вимоги.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На адресу Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу від Павлоградської об'єднаної державної фінансової інспекції не надходило.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п.1.1.4.2 плану роботи Держфінінспекції в Дніпропетровській області на ІV квартал 2013 року, на підставі направлення від 25.11.2013 року №163, відповідачем проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року.

За результатами проведеної ревізії складено Акт від 04.03.2014 року №870-36/01 (а.с.7).

У вказаном акті зазначається про порушення позивачем фінансової дисципліни, а саме: при нарахуванні та виплаті премій директору підприємства встановлені випадки нарахування та виплати премій у розмірах, які перевищували розмір його посадового окладу, чим порушено вимоги підпункту 3 пункту 1 Постанови КМУ від 13.05.1999 року №859 "Про умови і розмірі оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об'єднань державних підприємств", п.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Таким чином, директору зайво нараховано та виплачено премію на загальну суму 8127,97 грн., у т.ч. у квітні 2012 року - 3601,77 грн., у квітні 2013 року - 4526,20 грн.

Усього виявлено зайво нарахованої та виплаченої директору КП "ЖВК"ДОР Іванову Є.А. премії у сумі 16513,08 грн. (у т.ч. за 2012 рік - 7 461,97 грн., за 2013 рік - 9 051,11 грн.).

10.04.2014 року відповідачем на адресу позивача направлено вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності №870-21/477.

В пункті 4 вимоги зазначено, що ревізією дотримання норм чинного законодавства при нарахуванні та виплаті премій директору підприємства встановлені випадки нарахування та виплати премій у розмірах, які перевищували розмір його посадового окладу, чим порушено вимоги підпункту 3 пункту 1 Постанови КМУ від 13.05.1999 року №859 "Про умови і розмірі оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об'єднань державних підприємств", п.1 ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88. Усього виявлено зайво нарахованої та виплаченої директору премії у сумі 16513,08 грн.

В спірному пункті вимоги відповідач вимагає стягнути кошти у сумі 16513,08 грн. з особи, якій зайво нараховано та виплачено премії, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, або шляхом утримання із заробітної плати директора зайво отриманої премії у сумі 16513,08 грн. на підставі відповідної заяви або шляхом стягнення щкоди з осіб, винних у виплаті премії директору підприємства у розмірах, що перевищують його посадовий оклад, у порядку, встановленому законодавством (а.с.5-6).

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За приписами статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

За статтею 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Скаржник у касаційній скарзі вказує, що приймаючи судові рішення, суди попередніх інстанцій не встановили та не дослідили належним чином фактичні обставини, невірно застосували норми права. На думку скаржника, премії працівникам Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради виплачені з дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не перевіряє правомірність пункту 4 вимоги з огляду на наступне.

Вимогою Інспекції зобов'язано позивача вжити заходи для відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23квітня 2011 №499/2011, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення такихправопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмірзгідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення ;виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14, від 02 грудня 2015 року №826/80/13-а, від 17 листопада 2015 року №21-3498а15.

За приписами частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог із дотримання норм діючого законодавства.

Із змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Також відсутні підстави вважати, що цими судами допущені порушення норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередній інстанцій підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради - відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі №804/5628/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: