Справа № 804/16067/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи - Приватне підприємство «Арх.Мед.Проект» Головний архітектор проекту ОСОБА_3 та Приватне підприєм про визнання протиправними дії та скасування рішень, -
ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2, позивач) звернувся до Дніпропетровського адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), третя особа-1 Головний архітектор Приватного підприємства «Арх.Мед.Проект» ОСОБА_3, третя особа-2 інженер технічного нагляду Приватного підприємства «Фенікс» ОСОБА_4, в якому позивач (з урахуванням уточнень) просить: визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області, які виразилися в порушенні порядку та процедури проведення позапланової перевірки обєкта будівництва «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, б.143 в м. Дніпропетровськ», а також визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області від 16.11.2015 року №250-СК та постанову про адміністративне правопорушення від 24.11.2015 року №36/Д.
Третя особа-2 інженер технічного нагляду Приватного підприємства «Фенікс» ОСОБА_4 подав письмові пояснення на позов, в яких зазначив, що будівельні роботи по реконструкції квартири під магазин непродовольчих товарів здійснювались у відповідності до затвердженого проекту та вимог чинного законодавства. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. В заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі в судових засіданнях.
Позивач та представник позивача, третя особа-1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Не заперечували щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції, але свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не надав.
Представник третьої особи-2 в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без особистої участі.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 (позивачем) 20.08.2008 року придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу (ВКР №680522 реєстр. №6743) посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.10.2008р. №20505878.
З метою здійснення підприємницької діяльності, позивачем були здійснені відповідні дії під облаштування квартири за адресою АДРЕСА_2 під магазин (далі по тексту магазин), а саме: виведення квартири із житлового фонду та замовлення проектної документації для здійснення реконструкції квартири під магазин непродовольчих товарів.
Приватним підприємством «Арх.Мед.Проект» виготовлений Паспорт зовнішнього оздоблення фасадів обєкту №209-2015.01-АП «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр.Кірова, 143 в м.Дніпропетровськ», головний архітектор проекту ОСОБА_3
Вказаний вище проект «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, 143 в м. Дніпропетровськ» розглянуто та погоджено для подальшої роботи Архітектурно-містобудівною радою при Головному архітектурно-планувальному управлінні Дніпропетровської міської ради, про що свідчить витяг з протоколу від 20 лютого 2015 року №116.
Відповідно до проведених робіт з реконструкції квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр.Кірова, 143 в м.Дніпропетровськ 25 вересня 2015 року складений Технічний паспорт.
Цього ж дня (23.11.2015 року), ОСОБА_2 був викликаний головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка була призначена на 24 листопада 2015 року.
Позивач дії щодо проведення позапланової вважає протиправними, також не погоджується із прийнятими щодо нього Рішенням про скасування декларації про початок будівельних робіт від 16 листопада 2015 року №250-СК та ОСОБА_6 про накладення штрафу №36/Д від 24.11.2015, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом, предметом якого є оскарження наведених вище дій та рішень.
Судом встановлено, що правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності спрямовані на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів, як визначає Закон України «Про архітектурну діяльність». Стаття 10 цього Закону передбачає, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Згідно ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій» державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади. Порядок здійснення державного контролю за плануванням, забудовою та іншим використанням територій визначається законодавством.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження Держархбудінспекції України з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011.
Згідно із статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.
Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державногоархітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
- подання суб'єктом містобудування письмової заяви пропроведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукціїза його бажанням судом встановлено, що письмову заяву позивач до відповідача не подавав;
- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів судом встановлено, що після перевірки та прийняття декларації відповідачем та її реєстрації пройшло більше трьох місяців;
- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта судом встановлено, що реконструкція квартири відбувалася за наявністю погодженої відповідним органом проектної документації та виконувалась у її відповідності;
- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимогприписів органів державного архітектурно-будівельного контролю судом встановлено, що до моменту позапланової перевірки приписів до позивача не надходило;
- вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки судом встановлено, що позивач не отримував вимог Держархбудінспекції;
- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізична особа, яка звернулась із скаргою до Дніпропетровської міської ради про самочинне будівництво з боку ОСОБА_2, раніше надала йому дозвіл на виконання робіт з реконструкції квартири, особистий підпис цієї особи затверджений начальником експлуатаційної контори, яка обслуговує будинок;
- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки - судом встановлено, що на момент позапланової перевірки позивач не отримував будь-яких вимог правоохоронних органів.
Наведені правові норми зазначають вичерпне коло підстав для проведення позапланової перевірки, отже, суд вважає, що позапланова перевірка обєкту реконструкції була проведення без наявності для неї законних підстав.
Судом встановлено та в процесі судового засідання підтверджено документами та особистими поясненнями позивача та головного архітектора проекту, що ні позивач ОСОБА_2 ні головний архітектор проекту, який здійснював авторський нагляд над реконструкцією обєкта ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про проведення позапланової перевірки обєкта реконструкції та не були особисто присутніми в момент її проведення, про проведення позапланової перевірки дізналися після вручення Акту, Припису та Протоколу від 10.11.2015 року, які були складені посадовою особою відповідача за результатами позапланової перевірки обєкта «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, 143 в м. Дніпропетровськ». ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили суд про те, що в документах (акті, приписі та протоколі від 10.11.2015 року)посадовою особою відповідача зазначені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «від підпису відмовились».
З аналізу Акту, Припису та Протоколу від 10.11.2015 року, суд встановив відсутність посилань, а значить і наявність направлення посадової особи на проведення позапланової перевірки вказаного вище обєкту реконструкції.
Таким чином, суд вважає, що дії посадової особи відповідача з проведення позапланової перевірки обєкта «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, 143 в м. Дніпропетровськ» є протиправними, оскільки суперечать Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.
Судом встановлено, щовисновки посадової особи відповідача про те, що «фактично виконано влаштування вхідної групи, а саме: виконані будівельні роботи по влаштуванню дверного отвору на місці віконного, влаштовано сходи та козирок, з виходом за межі фундаменту будинку та за лінію забудови (червону лінію); наведення в декларації недостовірних даних щодо необхідності отримання містобудівних умов і обмежень, що є порушенням ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відсутність в проектній документації вихідних даних у вигляді містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що є порушенням ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», і в звязку з чим є підстави вважати реконструкцію квартири самочинним будівництвом»не відповідають діючому законодавству України.
Як зясовано судом з наданих позивачем та головним архітектором проекту документів влаштування вхідної групи в реконструйованому приміщенні виконано у відповідності з проектом ПП «Арх.Мед.Проект», який погоджений Архітектурно-містобудівною радою при ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради від 20.02.2015 Протокол №116, зокрема: дверний отвір на місці віконного, влаштування тимчасової конструкції залізних сходів (які спираються на землю виключно на дві металеві опори діаметром 63мм) та тимчасовий козирок над входом є тимчасовими конструкціями, без виконання будь-яких робіт, що повязанні з фундаментом та з лінією забудови (червоною лінією), а тому відповідно до п.25 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 року №109 (в редакції Наказу №49 від 08.02.2012р.), яким встановлений Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, закріплено, що реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.
Також, судом встановлено, що рішення про скасування декларації про початок будівельних робіт №250-СК прийняте 16 листопада 2015 року, тобто до моменту визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення і до моменту надання ним відповідних пояснень. Суд вважає, що оскаржуване рішення прийняте передчасно та в порушення встановленої процедури скасування декларації про початок будівельних робіт.
В акті, який складений посадовою особою відповідача 10.11.2015 року за результатами позапланової перевірки є посилання на порушення позивачем статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність». Але суд зазначає, що стаття 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначає обов'язки архітектора та інших проектувальників і не може бути порушена особисто позивачем, оскільки він не є ні архітектором та проектувальником, а тому ця правова норма не може бути порушена позивачем, оскільки позивач є замовником проектної документації.
Відповідно до 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи постворенню об'єктів архітектури, зобов'язані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови; не розголошувати без згоди замовника відомості, які становлять комерційну таємницю проекту.
Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.
Також, в акті, який складений посадовою особою відповідача 10.11.2015 року за результатами позапланової перевірки є посилання на порушення позивачем стаття 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Стаття 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює вимоги до вихідних даних.
Так, відповідно до цієї статті основними складовими вихідних даних є:1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови;3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва.
Частина 3 статті 29 вказаного вище Закону визначає, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектурина безоплатній основі. Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.
Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Пункт 7 цієї статті Закону визначають, що склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.
Суд вважає, що посилання посадової особи відповідача на порушення позивачем ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» безпідставне, оскільки влаштування вхідної групи в реконструйованому приміщенні виконано у відповідності з проектом ПП «Арх.Мед.Проект», який погоджений Архітектурно-містобудівною радою при ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради від 20.02.2015 Протокол №116, зокрема: дверний отвір на місці віконного, влаштування тимчасової конструкції залізних сходів (які спираються на землю виключно на дві металеві опори діаметром 63мм) та тимчасовий козирок над входом є тимчасовими конструкціями, без виконання будь-яких робіт, що повязанні з фундаментом та з лінією забудови (червоною лінією), про що свідчать проектна та технічна документація, а тому відповідно до п.25 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 року №109 (в редакції Наказу №49 від 08.02.2012р.), яким встановлений Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, та закріплено, що реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не буливиконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруднадається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.
Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництвадо інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.
За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються беззалучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про змінуданих у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом МіністрівУкраїни.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси обєкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.
Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.
Рішення про реєстрацію або повернення декларації про початок виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не прийняв рішення про відмову в її реєстрації в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельногоконтролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем(замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання їїбезвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень,невідповідності обєкта будівництва проектній документації набудівництво такого обєкта та вимогам будівельних норм, державнихстандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разіневиконання вимог приписів посадових осіб органів державногоархітектурно-будівельного контролю.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно частині 2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується наземельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Суд зазначає, що проект «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, 143 в м.Дніпропетровськ» розглянуто та погоджено для подальшої роботи Архітектурно-містобудівною радою при Головному архітектурно-планувальному управлінні Дніпропетровської міської ради, про що свідчить витяг з протоколу від 20 лютого 2015 року №116.

Відповідно до ОСОБА_6 Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів I-III категорії складності (п.6 постанови).

Пункт 6 ОСОБА_6 КМУ №466 встановлює, що документи, що надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Пункт 7 ОСОБА_6 №466 встановлює, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво обєктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Та ж сама правова норма закріплена п.25 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 року №109 (в редакції Наказу №49 від 08.02.2012р.), якою встановлений Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, що реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що до декларації про початок будівельних робіт, яка подана позивачем та зареєстрована відповідачем,будь-яких вихідних даних у вигляді містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вносити не потрібно, оскільки такий обєкт підпадає під Перелік обєктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Враховуючи досліджені обставини та наведені положення діючого законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільності їх задоволення.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області, які виразилися в порушенні порядку та процедури проведення позапланової перевірки обєкта будівництва «Реконструкція квартири №23 під магазин непродовольчих товарів по пр. Кірова, б.143 в м. Дніпропетровськ».

Визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області від 16.11.2015 року №250-СК та постанову про адміністративне правопорушення від 24.11.2015 року №36/Д.

Стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 974,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1