Справа № 825/4323/13-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2016 року Чернігів Справа № 825/4323/13-а

Провадження № Н/825/9/15

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі- Чернігівська ОДПІ), у якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- стягнути з Чернігівської ОДПІ на користь ОСОБА_1 кошти за відпустку 2008-2014 років та 9 невикористаних днів відгулів, за роботу у вихідні та святкові дні;

- стягнути з Чернігівської ОДПІ на користь ОСОБА_1 кошти за матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 2009-2014 роки;

- допустити негайне виконання постанови суду в межах суми стягнення за жовтень 2013 року;

- встановити строк для подання Чернігівською ОДПІ до суду звіту про виконання постанови.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а позивачу було відмовлено в задоволенні позову, оскільки на момент звернення позивача до суду постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 по справі №825/2618/13-а було скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 та відмовлено в задоволенні адміністративного позову про поновлення його на службі. Постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а набрала законної сили.

При цьому, постановою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 було прийнято рішення про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 по справі №825/2618/13-а.

Вважає, що зазначені обставини впливають на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014, але не були відомі та не могли бути відомі суду та позивачу, а тому, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вона може бути скасована судом з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду клопотання про застосування правових наслідків неприбуття заявника в судове засідання, визначені частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд заяви без його участі та проти задоволення заяви заперечив з підстав, що на момент розгляду заяви позивача ОСОБА_2 поновлений на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з субєктами господарювання, що мають ознаки фіктивності відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ з 22.05.2008 року, згідно наказу Головного управління ДФС у Чернігівській області від 23.12.2015 року №228-о.

Згідно частини 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Згідно статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено процесуальне правонаступництво відповідача шляхом заміни Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області на Чернігівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Судове засідання здійснювалось в порядку, передбаченому статтею 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає, на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 по справі 825/4323/13-а за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про стягнення коштів, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Як вбачається зі змісту постанови, підставою для її прийняття стала постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014, якою постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 по справі № 825/2618/13-а про визнання протиправним та скасування наказу ДПА у Чернігівській області № 116-о від 22.05.2008 «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано, та в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в частині скасування постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 по справі 825/4323/13-а за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про стягнення коштів підлягає задоволенню.

Разом з тим, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 по справі №825/2618/13-а задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Чернігівській області, Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області та визнано протиправним, скасовано наказ ДПА у Чернігівській області «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з субєктами господарювання, що мають ознаки фіктивності ВПМ Чернігівської МДПІ з 23.05.2008 та постановлено стягнути з Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.05.2008 по 25.07.2013 в розмірі 104446,77 грн.

Постанову суду в частині поновлення на посаді та в межах суми стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 1682 грн. допущено до негайного виконання.

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 по справі № 825/2618/13-а наказом ГУ Міндоходів у Чернігівській області №151-о від 05.09.2013 (а.с.10) було поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з субєктами господарювання, що мають ознаки фіктивності відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ з 23.05.2008.

Наказом ГУ Міндоходів у Чернігівській області № 224-0 від 20.12.2013 ОСОБА_1 було звільнено за п. 64 «г» (через скорочення штату) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 по справі № 825/2618/13-а про визнання протиправним та скасування наказу ДПА у Чернігівській області № 116-о від 22.05.2008 «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновлення та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано, та в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 по справі № 825/2618/13-а, наказом ГУ Міндоходів у Чернігівській області № 6-о від 20.01.2014 накази ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 05.09.2013 № 151-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 № 116-о» та № 224-о від 20.12.2013 «Про звільнення ОСОБА_1М.» було скасовано.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 по справі № 825/2618/13-а було скасовано, поновлено ОСОБА_1 на посаді у податковій міліції, а справу в частині стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул направлено на новий розгляд.

За результатами нового розгляду постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Чернігівської ОДПІ грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.05.2008 по 22.06.2015 в розмірі 207383,33 грн. за вирахуванням обовязкових платежів.

На виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 ОСОБА_1 поновлено на посаді у податковій міліції з 22.05.2008 наказом ГУ ДФС у Чернігівській області від 23.12.2015 № 228-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 року № 116-о» (а.с. 127).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем по справі вчинялись дії щодо повідомлення ОСОБА_1 про поновлення його на посаді з 22.05.2008 року згідно наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 23.12.2015 № 228-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 року № 116-о», що підтверджується актом Головного управління ДФС у Чернігівській області від 24.12.2015. З акту вбачається, що 24.12.2015, о 10 год 20 хв. в приміщенні Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було оголошено зміст наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 23.12.2015 № 228-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 року № 116-о.

Тобто, станом на момент розгляду даної справи, ОСОБА_1 поновлений на посаді у відділі податкової міліції.

Особливості проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, їх права і обов'язки встановлені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі Положення №114).

Порядок надання відпусток особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ урегульовано розділом VI Положення №114.

Закон України "Про відпустки", як зазначено в преамбулі до нього, встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Позивач не належить до працівників в розумінні Закону України "Про відпустки", а є особою, що проходить службу в органах податкової міліції.

Тобто, порядок надання відпусток для посадових осіб податкової міліції, до яких належить позивач, встановлено спеціальним законодавством, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а отже норми Закону України «Про відпустки» не поширюються на позивача.

Розділ VI Положення №114 визначає види відпусток, порядок визначення тривалості та тривалість відпусток, порядок надання та відкликання з відпустки.

При цьому, пунктом 55 Положення №114 встановлено, що за бажанням осіб рядового і начальницького складу, невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Згідно пункту 56 Положення №114 особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров'я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

З наведеного вбачається, що грошова компенсація за невикористану відпустку може надаватися особам середнього, старшого і вищого начальницького складу тільки в разі їх звільнення, а надання невикористаної відпустки вирішується начальником з урахуванням особливості проходження служби в органах податкової міліції, які містять певні обмеження.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду даної справи, ОСОБА_1 поновлений на посаді у відділі податкової міліції, а отже підстави для виплати йому грошової компенсації за невикористану відпустку, відповідно до пункту 56 Положення №114, відсутні.

Отже, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 кошти за відпустку 2008-2014 роки та 9 невикористаних днів відгулу за роботу у вихідні та святкові дні.

Позовна вимога щодо стягнення з Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 коштів за матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 2009-2014 роки також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2013, 16.11.2013 та 16.01.2014 ОСОБА_1 подані до відповідача заяви про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань через скрутне фінансове становище, зокрема значний час відсутності отриманого заробітку протягом 2008-2013 років (причина вимушений прогул) та допомогу на оздоровлення (а.с.12, 49, 50).

Листом від 24.10.2013 відповідач відмовив позивачу в наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с. 45).

Згідно підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Із аналізу вказаної вище положення нормативно-правового акту слід зробити висновок, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань повинна надаватися тій посадовій особі, яка дійсно має обґрунтовану підставу для її отримання та не може власноруч подолати обставини, що виникли не з її вини.

Крім того, за своєю правовою природою та відповідно до норм чинного законодавства, нарахування та виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обовязком керівника.

З системного аналізу викладеного вбачається також, що законодавець пов'язує виплату допомоги на оздоровлення з єдиною підставою надання щорічної відпустки.

Таким чином, оскільки протягом 2009-2014 років позивач у зв'язку, з вимушеним прогулом, не перебував на службі, питання виплати належних йому у спірний період сум врегульовано судовим рішенням про його поновлення та стягнуто з Чернігівської ОДПІ грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.05.2008 по 22.06.2015 в розмірі 207383,33 грн., а тому передбачені законом підстави для виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення за цей період відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 26 серпня 2015 року по справі К/9991/55697/11.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 кошти за матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 2009-2014 роки також задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, необхідно наголосити, що відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року, суд не може підміняти собою державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, а тому, оскільки ОСОБА_1 є посадовою особою податкової міліції, то і всі питання щодо надання матеріальних допомог, повинні вирішуватися керівником установи, зважаючи на той факт, що на момент розгляду даної справи позивач є поновлений на посаді з 23.12.2015.

Таким чином, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного та керуючись статтями 158-163, 245-247, 249, 252, 253, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про стягнення коштів - задовольнити частково.

Скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі № 825/4323/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про стягнення коштів.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення коштів - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: В.В. Падій