Справа № 808/4215/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Справа № 808/4215/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 791, 70 грн.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Сторони про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином за адресами які внесені у відповідний державний реєстр.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Керуючись приписами статей 35, 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі доказів.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у відповідача наявний податковий борг по єдиному податку, у добровільному порядку податкові зобовязання не сплачуються, чим відповідачем порушується норми податкового законодавства.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву (зустрічна позовна заява), в яких вказано, що відповідач не згоден з сумою боргу. 19.06.2014 відповідача було мобілізовано до лав ЗСУ. А також зазначено, що в період перебування на військовій службі позивач був звільнений від нарахування, сплати та подачі звітності по єдиному податку.

Крім того, від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що підставою для звільнення фізичної особи, яка перебуває на військовій службі від обовязку нарахування, сплати і подання податкової звітності з єдиного податку, є заява самозайнятої особи та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів за місцем податкової реєстрації самозайнятої особи протягом 10 днів після її демобілізації. Відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 не вживав передбачених законом заходів, отже позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, код НОМЕР_1, зареєстрований як фізична особа - підприємець Пологівською районною державною адміністрацією 14.09.2007.

31.05.2012 відповідачем до Пологівської ОДПІ подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій відповідач просить перевести його на спрощену систему оподаткування з 31.05.2012. Обрана ставка єдиного податку 20 % до розміру мінімальної заробітної плати та II групу.

За серпень та вересень 2014 року відповідачу нараховано єдиного податку у розмірі 243,60 грн., а саме 121, 80 грн. щомісяця.

05.12.2014 було здійснено невиїзну документальну позапланову перевірку своєчасності сплати єдиного податку на підприємницьку діяльність та виявлено порушення правил сплати сум єдиного податку за період січень - вересень 2014 - відсутня сплата.

За результатами перевірки складено акт перевірки №2834//1701 та винесено податкове повідомлення - рішення № від 23.12.2014.

Згідно розрахунку штрафної санкції за податковим повідомленням рішенням № від 23.12.2014, визначено суму до сплати 20 числа кожного місяця з січня по вересень 2014 року у розмірі 60, 90 грн. що у загальному розмірі становить 548, 10 грн.

Однак, судом встановлено, що 19.06.2014 ОСОБА_1 було мобілізовано до Збройних Сил України. Крім того, встановлено, що відповідач з 18.07.2015 по 11.09.2014 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (що підтверджено довідкою від 18.12.2014 виданою начальником Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, копія міститься в матеріалах справи).

Згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до ст. 298, пп. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України, платником обрана ставка єдиного податку в розмірі 20 % доходу для платників єдиного податку другої групи.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 291.3. статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298 ПКУ, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту 298.1. статті 298 ПКУ, суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України для другої групи платників єдиного податку ставка становить від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку, відповідач має сплачувати 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового, (звітного) року (а саме 1 147 грн.).

Порядок сплати єдиного податку встановлено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, де визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків в'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою платником податків суми податкового зобов'язання, ДПІ на виконання вимог Податкового кодексу України складена та направлена на адресу відповідача податкова вимога № 140-25 від 23.04.2014, яка 03.03.2015.

ДПІ не здійснювалось відкликання податкової вимоги у зв'язку з відсутністю подій, зазначених у п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, оскільки податкова заборгованість не сплачена, що підтверджується даними інтегрованої картки платника.

Відповідно до «Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкова вимога складається з двох частин - корінець податкової вимоги та частини, що направляється платнику податків.

Крім того, відповідно до п.п. 4.5 зазначеного Порядку, структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції в день отримання податкової вимоги від податкового керуючого, надсилає (вручає) податкову вимогу платнику податків, при цьому корінець податкової вимоги залишається в органі доходів і зборів та долучається до справи платника податків.

Судом встановлено, що частиною 3 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» № 1275-VII від 20.05.2014, внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме: підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 25 такого змісту:

«25. Самозайняті особи (фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність), які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обовязків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь період їх військової служби звільняються від обовязку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, а також звільняються від обовязку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу.»

У звязку із зазначеним суд приходить до висновку, що податковим органом неправомірно нараховано єдиний податок та суму штрафної санкції за той період, що відповідач перебував на службі у Збройних Силах України.

Так, сплаті не підлягає нарахований єдиний податок згідно корінця свідоцтва №0002094 від 30.05.2012 за серпень 2014 року та штрафні санкції за порушення граничного строку сплати суми грошового податку з єдиного податку з фізичних осіб за червень, липень та серпень 2014 року.

Таким чином суд прийшов до висновку, що сума боргу позивача, що підлягає сплаті становить 487, 20 грн.

Податкове зобов'язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд вважає, що податковий борг, який виник у звязку із несплатою відповідачем єдиного податку, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню.

Керуючись статтями 17, 158-163, 167, частиною 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, Запорізька область, Пологівський р-н, с. Пологи, вул. Леніна, 279) в дохід місцевого бюджету Пологівської сільської ради заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. на р/р 0245, МФО 813015, УК у Пологів.районі/Пологівська сільська рада/18010400, банк: ГУДКУ у Запорізькій області.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака