Справа № 807/1097/13-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Справа № 876/10038/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року по справі за позовом господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «Флекстронікс ТзОВ» до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

господарське товариство у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «Флекстронікс ТзОВ», звернулося із адміністративним позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 лютого 2013 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість на суму 66219,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що висновки податкового органу в акті перевірки від 19.11.2012 року про нікчемність правочину, укладеного позивачем з ТОВ «Зінат», безпідставні. Так, в обґрунтування нікчемності спірного правочину податковий орган покликається на норми ч. 5. ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, однак в силу вимог зазначених статей недійсність правочину в силу закону безпосередньо не встановлена. Враховуючи, що на сьогоднішній день недійсність правочину, який нібито вчинено без наміру створення правових наслідків, прямо не встановлена законом, а також зважаючи на відсутність судових рішень, які б спірні правочини визнавали недійсними, договори товариства з ТОВ «Зінат» є правомірними. Висновки відповідача про те, що договір від 03.09.2012 року №0309, укладений позивачем з ТОВ «Зінат», не спрямований на реальне настання правових наслідків, є не підтвердженими належними та допустимими доказами. Вважає, що наявність або відсутність окремих документів, так само як і помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Висновок відповідача про недостатність основних засобів для здійснення господарської діяльності у ТОВ «Зінат» є не більше, ніж припущення посадових осіб, які проводили перевірку.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що підтвердженням реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Зінат» є видаткова та податкова накладні, товарно-транспортні накладні, довіреність на отримання електричних навантажувачів, акти приймання-передачі техніки. Також, слід врахувати згідно ч.1 ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину. Крім того, у відповідності до положень цивільного законодавства України, вказаний правочин не є нікчемним, тобто недійсним в силу закону, а виключно може визнаватися недійсним за рішенням суду. Необхідно звернути увагу, що на час укладення даного правочину ТОВ «Зінат» знаходилось в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже було наділене право та дієздатністю. Застосовано практику Європейського суду з прав людини у справі «Булвес АД проти Болгарії».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що зменшення податкового кредиту з ПДВ відбулося у звязку із нікчемністю правочина між позивачем та ТОВ «Зінат» . Згідно акту перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва, перевірку останнього провести неможливо. В ході аналізу його податкової звітності, відсутня будь яка інформація про наявні складські приміщення, транспорт, устаткування, працюючим була 1 людина, фактичне місце знаходження господарського обєкта не встановлено. Укладаючи досліджуваний правочин, позивач ухиляється від сплати ПДВ, таким чином вчиняє дії, спрямовані на незаконне заволодіння майном держави. Слід враховувати позицію ВАС України викладену в листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «Флекстронікс ТзОВ». За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено акт перевірки від 19.11.2012 року №4471/15-3/32221224, у відповідності до п. 2 висновків якого товариством завищено суму податкового кредиту з ПДВ за вересень 2012 року на суму 105917,00 грн., в тому числі за вересень 2012 року. На підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 29 листопада 2012 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 105917,00 грн.

Після процедури адміністративного оскарження ДПС у Закарпатській області, Мукачівською ОДПІ Закарпатської області прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 05 лютого 2013 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 66 219,00 грн. Дане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем до ДПС України, однак рішенням про результати розгляду скарги від 07.03.2013 року №3654/6/10-2115 скарга була залишена без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту перевірки від 19.11.2012 року №4471/15-3/32221224, а також пояснень представника відповідача, підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 05 лютого 2013 року, став висновок посадових осіб відповідача про те, що постачальник позивача ТОВ «Зінат» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, а також те, що перевіркою не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від підприємств-постачальників ТОВ «Укр-Грейт- Груп» та ТОВ «Зінат» та від ТОВ «Зінат» підприємствам-покупцям (в т.ч. позивачу), що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Укр-Грейт-Груп» та ТОВ «Зінат», між ТОВ «Зінат» та покупцями, здійснені без мети настання реальних наслідків; вказані правочини відповідно до ч.1, ч.2 ст.215, ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України є нікчемними, і в силу ст.216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю. Крім того, в акті перевірки вказується на те, що в актах приймання-передачі (електричного навантажувача STILL RX 20-16 та електричного навантажувача STILL RX 20-18) відсутні дата і місце складання вказаних актів, посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення, відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій; у товарно-транспортній накладній (на перевезення вантажу - електричних навантажувачів) відсутній підпис водія, посада і прізвище особи-вантажоодержувача.

Щодо визнання нікчемності договорів поставки податковим органом, то колегія суддів звертає увагу на те, що змінами, внесеними до статті 228 ЦК Законом України від 02 грудня 2010 року № 2756-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України», встановлено два окремі види недійсності правочинів: ті, що порушують публічний порядок і є нікчемними, та ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними, недійсність яких прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інші заінтересовані особи можуть заперечувати їх дійсність в судовому порядку на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України).

Таким чином, у новій редакції статті 228 ЦК передбачено, що правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства, може бути визнаний недійсним судом. Також законодавець визначив наслідки визнання такого правочину недійсним.

Відтак, враховуючи наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки договірні стосунки позивача з контрагентами мали місце в 2012 році, то в дію вступила норма ст. 228 ЦК України в новій редакції де зазначено, що у разі спірності договору як такий що не виконувався слід доводити окремо в суді. Податковий орган цим не скористався.

Вказана позиція не суперечить висновку Верховного Суду України викладеному в судовому рішенні від 18.11.2014 року, відповідно до якого, застосування наслідків недійсного правочину, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК України, мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється судом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів звертає увагу й на те, що на час укладення договору контрагент позивача перебував в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підтвердженням виконання умов договору слугують наявні в матеріалах справи первинні документи (видаткова та податкова накладні, товарно-транспортна накладна, довіреність на отримання електричних навантажувачів, акти приймання-передачі техніки), а також факт наявності товару за договором у позивача, що й не заперечується відповідачем, відтак має місце реальність господарської операції.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року по справі № 807/1097/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_1