Справа № 503/1813/14-а
Суддя: Гура А. І.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1813/14-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кодимі, Одеської області, в залі суду, заяву управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області про встановлення способу і порядку виконання рішення Кодимського районного суду Одеської області від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області, 02 жовтня 2015 року, звернувся до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Кодимського районного суду Одеської області від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У заяві зазначено, що постановою Кодимського районного суду Одеської області від 30.12.2014 року позов ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, задоволено частково, стягнуто з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі за період з 19 вересня 2012 року по 30 грудня 2014 року. Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, згідно якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства. Разом з цим, заявник посилається на те, що відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», органами Казначейства мають виконуватися судові рішення, якими присуджено стягнення конкретних сум, з конкретних божників, якими є державні органи. В резолютивній частині постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року по справі №503/1813/14-а, вирішено стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі з 19 вересня 2012 року по 30 грудня 2014 року, однак, не зазначено конкретної суми, яка підлягає стягненню з боржника, а саме з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області. Просить визначити порядку і спосіб виконання постанови суду від 30.12.2014 року по справі №503/1813/14-а шляхом зазначення конкретної суми грошових коштів, яка підлягає стягненню з боржника з урахуванням утримання податків, визначених вимогами Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Представник заявника управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одесьокї області в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Стягувач (позивач) ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи; причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, оскільки неприбуття стягувача, боржника, які сповіщені про розгляд заяви належним чином, не перешкоджає судовому розгляду, суд у відповідності до ч.2 ст. 263 КАС України розглядав заяву за їх відсутності.

Суд, розглянувши заяву управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області, про зміну способу та порядку виконання постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.257 КАС України процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Тобто, підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому, під встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року в адміністративній справі №503/1813/14-а, на виконання якої було видано виконавчий лист від 10.01.2015 року про стягнення з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 суми середнього заробітку за час, у ній зазначено: «Стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суд від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на рботі за період з 19 вересня 2012 року по 30 грудня 2014 року».

Враховуючи викладене, у виданому Кодимським районним судом виконавчому листі від 10.01.2015 року, в графі «резолютивна частина рішення» зазначено: «Стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суд від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на рботі за період з 19 вересня 2012 року по 30 грудня 2014 року».

В свою чергу, Управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області обґрунтовуючи заяву про зміну способу та порядку виконання постанови суду від 30.12.2014 року, зазначає, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Кодимським районним судом 10.01.2015 року по справі №503/1813/14-а про стягнення з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року. При цьому, заявник вказує, що в резолютивній частині постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року по справі №503/1813/14-а, вирішено стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, однак, не зазначено конкретної суми, яка підлягає стягненню з боржника, а саме з Петрівської сільської ради.

При цьому, заявник зазначив, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, згідно якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства. Разом з цим, заявник посилається на те, що відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», органами Казначейства мають виконуватися судові рішення, якими присуджено стягнення конкретних сум, з конкретних божників, якими є державні органи.

Отже, як вказує заявник, на теперішній час склалися такі обставини, які ускладнюють виконання виконавчого листа, виданного Кодимським районним судом 10.01.2015 року по справі №503/1813/14-а, оскільки незрозумілим є сума, яка підлягає до стягнення по вищевказаному виконавчому документу, а орган Казначейської служби не наділений повноваженнями самостійно визначати суму до стягнення за виконавчим документом.

Суд зазначає, що гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що держава гарантує виконання судових рішень про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку № 845 визначено, що безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно п.3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, існуючий на цей час Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Як встановлено судом, позивач 05.06.2014 року звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі .

Постановою Кодимського районного суду від 30 грудня 2014 року в адміністративній справі № 503/1813/14-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Одеського апеляційного суду про понговлення на роботі. Постановлено: «Стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суд від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на рботі за період з 19 вересня 2012 року по 30 грудня 2014 року».

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки ОСОБА_2 звільнено 07 березня 2012 року, то двома останніми місяцями, що передували цій події, є січень і лютий 2012 року. Згідно довідки про доходи, що надана Петрівською сільскою радою, ОСОБА_2 в січні і лютому 2012 року було нараховано по 1073 грн..

Так, згідно довідки Петрівської сільської ради, кількість робочих днів у січні 2012 року - 20 рдн. та у лютому 2012 року 20 рдн., нарахована заробітна плата за січень 2012 року - 1073 грн., за лютий 2012 року - 1073 грн.

Суд зазначає, що сума середньоденного грошового забезпечення у розмірі грн. визначена у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (1073 грн. +1073 грн.) /40 днів = 53,65 грн.).

Також, у довідці Петрівської сільської ради надано інформацію про кількість робочих днів за період з вересня 2012 року по 30.12.2014 року, із зазначенням кількості робочих днів у відповідному році та у кожному місяці відповідного року (2012, 2013 та 2014).

Так, за даними Петрівської сільської ради Кодимського району, кількість робочих днів за період 2012 року склала - дні (09.2012 року - 8 днів, 10.2012 року - 23 дні, 11.2012 року - 22 дні, 12.2012 року - 21 день; кількість робочих днів за період 2013 року склала - 251 день (01.2013 року - 21 день, 02.2013 року - 20 днів, 03.2013 року - 20 днів, 04.2013 року - 22 дні, 05.2013 року - 19 днів, 06.2013 року - 18 днів, 07.2013 року - 23 дні, 08.2013 року - 21 день, 09.2013 року - 21 день, 10.2013 року - 23 дні, 11.2013 року - 21 день, 12.2013 року - 22 дні); кількість робочих днів за період 2014 року склала - 251 день (01.2014 року - 21 день, 02.2014 року - 20 днів, 03.2014 року - 20 днів, 04.2014 року - 21 день, 05.2014 року 19 днів, 06.2014 року 19 днів, 07.2014 року 23 дні, 08. 2014 року 20 днів, 09.2014 року 22 дні, 10.2014 року 23 дні, 11.2014 року 20 днів, 12.2014 року 23 дні).

Отже, кількість робочих днів загалом становить 576 днів (74 дні + 251 день + 251 день).

Таким чином, кількість робочих днів за час затримки виконання рішення Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2012 року про поновлення на роботі ОСОБА_2 за період з 19.09.2012 року по 30.12.2014 (день прийняття судом рішення) становить 576 днів.

З урахуванням кількості робочих днів затримки виконання рішення суду за період з 19.09.2012 року по 30.12.2014 року, розмір заробітної плати, що підлягає виплаті позивачу становить 30902,40 грн. (576 днів х 53,65 грн.)

Як вже зазначено судом, абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

При цьому, слід зазначити, що Верховний суд України в абзаці 5 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вказав, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тобто, належна до виплати ОСОБА_2 сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 19.09.2012 року по 30.12.2014 року складає 30902,40 грн. із утриманням обов'язкових податків та зборів (платежів) із даної суми.

Отже, зважаючи на те, що у резолютивній частині постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року по справі №503/1813/14-а не визначено суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що в значній мірі ускладнює виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що наведені обставини є підставою саме для встановлення способу виконання рішення суду згідно ст.263 КАС України шляхом визначення суми та періоду стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, а саме, шляхом стягнення з Петрівської сільської ради Кодимського району на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 19.09.2012 року по 30.12.2014 року у розмірі 30902,40 грн. із утриманням обов'язкових податків та зборів з даної суми.

Таким чином, заява управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області про встановлення способу і порядку виконання рішення Кодимського районного суду Одеської області від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 165, 257, 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву управління Державної казначейської служби України в Кодимському районі Одеської області про встановлення способу і порядку виконання рішення Кодимського районного суду Одеської області від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - задовольнити.

Встановити спосіб виконання постанови Кодимського районного суду від 30.12.2014 року по справі №503/1813/14-а в частині стягнення з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_2 суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі наступним чином: «Стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суді від 19 вересня 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі за період з 19.09.2012 року по 30.12.2014 року у розмірі 30902 (тридцять тисяч дев»ятсот дві гривні) 86 копійок із утриманням (відрахуванням) з цієї суми всіх обов'язкових податків, платежів та зборів».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Кодимського районного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя А.І.Гура