Справа № 813/750/15
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 876/3958/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Золочівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015р. по справі №813/750/15 за позовом Золочівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.02.2015р. Золочівський районний центр зайнятості звернувся до суду та просить стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу з безробіття в сумі 5533,44 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач маючи статус безробітного отримав дохід в окружній виборчій комісії з виборів Президента України виборчого округу №123. згідно договору цивільно-правового характеру, у зв'язку з чим виплачена сума матеріального забезпечення отримана ним протиправно та повинна бути відшкодована Золочівському районному центру зайнятості.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Золочівський районний центр зайнятості не погоджуючись з даною постановою з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

В обґрунтування вимог посилаються на те, що відповідачем порушено п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, відповідача, який просить залишити без змін рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач 06.06.2014 року отримав статус безробітного.

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №213 від 24.12.2014 року встановлено, що маючи статус безробітного відповідач отримав дохід в окружній виборчій комісії з виборів Президента України виборчого округу №123 згідно договору цивільно-правового характеру. За період з 13.06.2014 р. по 18.11.2014р. та за період з 08.12.2014 р. по 26.12.2014 р відповідачем від Золочівського районного центру зайнятості отримано допомогу по безробіттю у сумі 5533,44 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що отримання відповідачем доходу за договором про надання транспортних послуг на час проведення виборчої компанії виборів Президента України в окружній виборчій комісії територіального виборчого округу №123 не може бути підставою для повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

За правилами, передбаченим частинами першою та другою статті 2, частиною першої статті 3, частиною першою статті 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як зазначено у статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України). Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 цього Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (частина перша статті 17 КАС України).

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 22 вересня 2015 року (справа №21-1888а15), суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи при здійсненні владних управлінських функцій.

Посилання позивача на ст.50 КАС України, як на підставу звернення до суду за правилами цього Кодексу, в даному випадку, безпідставні. Згідно з частиною четвертою цієї норми громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Верховний Суд України у вище згаданому судовому рішенні (справа №21-1884а15) вказав, що логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС України дозволяє дійти висновку, що і пункт 5, який є частиною норми цієї статті, як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

Даний позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю ОСОБА_1 здобуті як допомогу по безробіттю, тому такий позов не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статтею 203 КАС України із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).

Роз'яснити зацікавленим особам, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.5, ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір» в редакції від 22.05.2015р., з Золочівського районного центру зайнятості підлягає стягненню судовий збір в сумі 2009,70 грн. (2 % розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати - 1827,0грн. * 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги).

керуючись ст.94, 160 ч.3, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, п.1 ст.203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Золочівського районного центру зайнятості - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015р. по справі №813/750/15 - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі - закрити.

Стягнути з Золочівського районного центру зайнятості на рахунок отримувача №1004 УДКСУ у Галицькому районі м.Львова код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007573 Банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області Код банку отримувача (МФО 825014 Код класифікації доходів бюджету 22030001, "Призначення платежу" - судовий збір, код 34668371 - 2009 (дві тисячі дев»ять) грн. 70 коп. судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 11.02.2016р.