Справа № 820/15411/14
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2016 р. м. Київ К/800/64177/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Державної фінансової інспекції (далі - ДФІ) в Харківській області до Головного управління Держкомзему у Харківській області про зобов'язання виконати вимогу за касаційною скаргою Головного управління Держземагенства у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ДФІ в Харківській області в Харківському окружному адміністративному суді пред'явила позов до Головного управління Держкомзему у Харківській області про зобов'язання виконати вимогу.

Просила зобов'язати Головне управління Держкомзему в Харківській області виконати вимогу від 10 вересня 2012 року № 07-15/12861, а саме:

- забезпечити відшкодування до державного бюджету коштів від списання на видатки Управління без отримання у ТОВ "Земінформ" послуг з оренди версії 3.3 програми "Картографічна основа Харківської області" в сумі 47 871,56 грн.;

- забезпечити відшкодування до місцевого бюджету недостачу незавершеного будівництва на суму 914 411,0 грн.;

- згідно Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116 визначити розмір збитків від вказаної нестачі. Із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснити відшкодування збитків, завданих установі. Залишок коштів перерахувати до державного бюджету на рахунок 0003 Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, , для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21080600 "Суми стягнені з винних осіб за шкоду заподіяну державі, підприємству, установі, організації" символ звітності 090 в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, адміністративний позов ДФІ в Харківській області задоволено.

Зобов'язано Головне управління Держкомзему в Харківській області виконати вимогу від 10 вересня 2012 року № 07-15/12861, а саме:

- забезпечити відшкодування до державного бюджету коштів від списання на видатки Управління без отримання у ТОВ "Земінформ" послуг з оренди версії 3.3 програми "Картографічна основа Харківської області" в сумі 47 871,56 грн.;

- забезпечити відшкодування до місцевого бюджету недостачу незавершеного будівництва на суму 914 411,0 грн.;

- згідно Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116 визначити розмір збитків від вказаної нестачі. Із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснити відшкодування збитків, завданих установі. Залишок коштів перерахувати до державного бюджету на рахунок 0003 Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, , для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21080600 "Суми стягнені з винних осіб за шкоду заподіяну державі, підприємству, установі, організації" символ звітності 090 в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції Головне управління Держземагенства у Харківській області подало касаційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просить рішення судів скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДФІ в Харківській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління Держкомзему у Харківській області за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2012 року, за результатами якої встановлено ряд порушень фінансової дисципліни та виявлено недоліки у здійсненні господарської діяльності, у зв'язку з чим складено акт від 13 серпня 2012 року № 07-20/09.

За результатами ревізії відповідачу пред'явлено вимогу від 10 вересня 2012 року № 07-15/12861 про усунення порушень законодавства виявлених ревізією в строк до 28 вересня 2012 року.

Згідно з вимогою з урахуванням її часткового виконання відповідачу, зокрема, запропоновано безпечити відшкодування до державного бюджету коштів від списання на видатки Управління без отримання у ТОВ "Земінформ" послуг з оренди версії 3.3 програми "Картографічна основа Харківської області" в сумі 47 871,56 грн.; забезпечити відшкодування до місцевого бюджету недостачу незавершеного будівництва на суму 914 411,00 грн.; згідно Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116 визначити розмір збитків від вказаної нестачі. Із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснити відшкодування збитків, завданих установі. Залишок коштів перерахувати до державного бюджету на рахунок 0003 Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, , для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21080600 "Суми стягнені з винних осіб за шкоду заподіяну державі, підприємству, установі, організації" символ звітності 090 в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011.

Зазначені вимоги відповідачем в установлені строки виконані не були.

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для зобов'язання Головного управління Держкомзему в Харківській області виконати пункти 3,4,5 вимоги ДФІ в Харківській області від 10 вересня 2012 року

№ 07-15/12861.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах також надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Отже, органу державного фінансового контролю надана можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що ДФІ в Харківській області пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не за позовом органу державного фінансового контролю про зобов'язання виконати вимогу або позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 28 жовтня 2014 року № 21-462а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суди при розгляді зазначеної справи не врахували наведених вимог матеріального права.

За приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи те, що у справі обставини встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Головного управління Держкомзему у Харківській області про зобов'язання виконати вимогу скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Харківській області відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.