Справа № 495/902/16-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/902/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 43/1131 від 08.02.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_2

в присутності перекладача: ОСОБА_3 ОСОБА_4 (паспорт серії ЕН № 788969 виданий 06.11.2010 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/902/16-а

за позовом Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника ОСОБА_5

до особи без документів, що представилась як громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet)

про примусове видворення і затримання

В С Т А Н О В И В :

08.02.2016 року Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника ОСОБА_5А(далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до особи без документів, що представилась як громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) (далі по тексту відповідач) про примусове видворення і затримання.

Так, позивач просить суд:

- винести рішення про примусове видворення громадянку ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України;

- на підставі п.1-5 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з метою підготовки до її видворення за межі України у примусовому порядку, затримати громадянку ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, на термін до дванадцяти місяців, з подальшим її розміщенням в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. З нею будуть перебувати її неповнолітні діти ОСОБА_7 (Singh Ardib), ІНФОРМАЦІЯ_2, та Сінгх Суміт (Singh Sumit), ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного адміністративного позову, але просила, щоб разом із нею були її чоловік та діти.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.02.2016 року о 10 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від окремого відділу прикордонної служби типу «С» Південного регіонального управління Держприкордонслужби України на залізничному вокзалі міста Одеса, за порушення правил прикордонного режиму виявлено та затримано громадянку ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів, що посвідчують її особу. Разом із нею був затриманий її чоловік громадянин ОСОБА_8 ОСОБА_7 (HARBANS SINGH), ІНФОРМАЦІЯ_4, та двоє синів громадяни ОСОБА_9 Singh Ardib, ІНФОРМАЦІЯ_2, і Singh Sumit, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В ході опитування ОСОБА_2 пояснила, що в серпні 2015 року вона, разом зі своїми дітьми ОСОБА_7 (Singh Ardib), ІНФОРМАЦІЯ_2 та Сінгх Суміт (Singh Sumit), ІНФОРМАЦІЯ_3, прибула на територію України законним шляхом до свого чоловіка - ОСОБА_8 ОСОБА_7 (HARBANS SINGH), який вже близько десяти років приживає на території України в м. Одеса.

01.02.2016 року ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) разом із своїм чоловіком громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_7 (HARBANS SINGH) та двома синами громадянами ОСОБА_9 Singh Ardib, ІНФОРМАЦІЯ_2, і Singh Sumit, ІНФОРМАЦІЯ_3, була затримана за спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію та їх було доставлено в ПТТ Чернівецького прикордонного загону для складання адміністративно-процесуальних документів за ч.2 ст.204-1 КпАП України.

Після прийняття рішення про примусове повернення начальником Чернівецького прикордонного загону відносно даної громадянки, відповідачу та його сімї було надано термін, протягом якого дана особа мала покинути територію України. Незважаючи на це, ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) з сімєю, вирушила потягом до міста Одеса, де і була затримана прикордонним нарядом за порушення правил прикордонного режиму.

Також, як вбачається з пояснень ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) вона вказує, що не має наміру покинути територію України та має бажання продовжувати жити в Одесі.

Тобто, за твердженням позивача, в даному випадку наявні достатні підстави вважати, що дана особа не мала наміру виконувати рішення про примусове повернення з України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України», вимоги статей 4, 15,16 та 30 Закону України «Про правовий статус та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, п.8 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» та п.п. 2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 15.02.2012 року № 150.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, ОСОБА_2 могла встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про легальний шлях перетину кордону, ОСОБА_2 свідомо, ігноруючи норми законодавства та не створюючи собі зайвих проблем по оформленню документа, що посвідчує її особу, здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленим пунктом пропуску через державний кордону, надіючись уникнути будь-якої відповідальності.

Крім того, ОСОБА_2 документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону не має, в звязку з чим рішення про примусове повернення, винесене органом охорони державного кордону, виконати добровільно не може, тобто виїхати з території України у встановленому законодавством порядку відповідач не зможе, оскільки згідно ст.22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, тобто вони можуть виїхати з України за дійсними паспортним документом. Отримати такі документи на території України ОСОБА_2 у встановлений законодавством термін адміністративного затримання не може. Крім цього, необхідно прийняти до уваги і те, що ОСОБА_2 не має постійного місця проживання в Україні, фінансового забезпечення як на період перебування в Україні, так і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави не має.

Керуючись нормами національного та міжнародного права, ОСОБА_2 була надана відповідна правова допомога, під час якої бажання звернутись до компетентних органів із заявою про набуття статусу біженця чи притулку в Україні вона не виявила.

У відповідності до п.6 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Згідно із ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до п.26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

На виконання вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з метою упорядкування роботи з примусового повернення і примусового видворення іноземців та осіб без громадянства було прийнято спільний наказ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації ДПС України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб ДМС, територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Відповідно до п.1.2 Інструкції, під термінами «примусове повернення» та «примусове видворення» слід розуміти систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців та осіб без громадянства покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Згідно із п.1.7 Інструкції, примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобовязання про його добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобовязання.

В той же час, абзацами 1-2 п.1.8 Інструкції визначено, що примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження. Примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як зазначено в абзаці 1 п.2.2 Інструкції, при примусовому видворенні територіальні органи, територіальні підрозділи ДМС, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органи СБУ невідкладно готують рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (додаток 4) з наступним повідомленням щодо рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (додаток 5), протягом 24 годин прокурора і розміщують іноземців, які не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або стосовно яких прийнято адміністративним судом рішення про їх примусове видворення з України, або якщо вони прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію або не мають законних підстав для перебування на території України, у ПТПІ.

З аналізу ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вбачається, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворені з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб'єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення (частина перша статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Тобто, з частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2016 року, позивачем прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства громадянки ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), зі змісту якого встановлено, що враховуючи, те, що у громадянки ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) відсутні документи, які б надавали їй право офіційно вибути за межі території України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження не має, а також наявний намір будь-яким шляхом потрапити до Європейських країн, є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) буде ухилятися від виїзду за межі території України. Тому, з метою реалізації державної політики у сфері міграції, прийнято рішення про розміщення іноземця у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з одночасною подачею позову про примусове видворення.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом зясована відсутність, на даний час, підстав вважати, що громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_10 підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу її життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника ОСОБА_5 до особи без документів, що представилась як громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) про примусове видворення і затримання, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»», ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 41, 69-72, 99-100, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі начальника прикордонного загону полковника ОСОБА_5 до особи без документів, що представилась як громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet) про примусове видворення і затримання задовольнити.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Затримати громадянку ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, на термін до дванадцяти місяців, з подальшим розміщенням її в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. З нею будуть перебувати її неповнолітні діти ОСОБА_7 (Singh Ardib), ІНФОРМАЦІЯ_2 та Сінгх Суміт (Singh Sumit), ІНФОРМАЦІЯ_3.

До поміщення громадянки ОСОБА_6 ОСОБА_2 (Kaur Manjeet), ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, утримувати її в ПТТ Білгород-Дністровського прикордонного загону.

Постанову суду у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.256 КАС України допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко