Справа № 415/186/15-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року справа № 415/186/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання - Куленко О.Д., за участю представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП 10920» на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 22 червня 2015 року по справі № 415/186/15-а (головуючий у І інстанції Калмикова Ю.О.) за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП 10920» до ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради Луганської області, треті особи Комунальне підприємство Лисичанської міської ради «Електроавтотранс», Приватне підприємство «Люкс авто СДК» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Сєвєродонецьке АТП 10920» (далі позивач) звернулося до Лисичанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 комітету Лисичанської міської ради Луганської області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії (а. с. 2-3).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 червня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено (а. с. 68-71).

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 77-79).

Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді даної справи слід керуватися приписами Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» вважає, що відповідач ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради своїми діями ввів в оману перевізників, які мали бажання прийняти участь у конкурсах, унеможливив для позивача подання для участі в конкурсах необхідних документів, а також, з'ясування реквізитів для здійснення оплати за участь в конкурсах, чим грубо порушив права та законні інтереси позивача і вимоги чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, які регулюють порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» 28.12.1995 зареєстроване як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 967630, ідентифікаційний код 03113294 (а.с. 4).

ОСОБА_3 комітетом Лисичанської міської ради Луганської області у газеті «Новый путь» від 03.12.2014 № 46 (14803) оголошено конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування. Конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування провадяться відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», «Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування», затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 № 1081 та постановою КМУ від 12.05.2009 № 525. Зазначалось, що конкурс відбудеться 20 січня 2015 року о 14.00 годині.

Згідно з протоколом № 1 засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсу з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування м. Лисичанська від 16.02.2015 вирішено визнати КП Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» переможцем конкурсу за обєктом № 1 із укладанням договору на 5 років. Вирішено визнати КП Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» переможцем конкурсу за обєктом № 2 із укладанням договору на 1 рік. Вирішено визнати ПП «Люкс авто - СДК» переможцем конкурсу за обєктом № 3 із укладанням договору на 1 рік та ПП «ЛИС-АВТО-ТРАНС» претендентом, який посів друге місце.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт», державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані на створення рівних умов для роботи всіх суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері автомобільного транспорту, обмеження монополізму та розвиток конкуренції.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається - на виконавчий орган міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно із визначенням термінів і п. 4 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081 визначено, що організатором на автобусному маршруті загального користування є: виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту - на автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут).

Відповідно до п. 5 цього Порядку метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах є: реалізація основних напрямів розвитку галузі автомобільного транспорту; створення безпечних умов для перевезення пасажирів автомобільним транспортом; покращення якості пасажирських перевезень; створення конкурентного середовища; забезпечення оновлення рухомого складу; підвищення рівня безпеки перевезень пасажирів; забезпечення виконання соціально значущих перевезень.

Згідно п. 6. Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування об'єктом конкурсу може бути: маршрут (кілька маршрутів) та/або оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) міжміського автобусного сполучення; маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення; сукупність оборотних рейсів міського або приміського автобусного сполучення за умови, що кількість таких рейсів на об'єкті конкурсу становить не менш як 50 на день; сукупність маршрутів приміського та маршрутів або оборотних рейсів міжміського сполучення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт», об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Відповідно до п. 7 Порядку КМУ № 1081 від 03.12.2008, об'єкт конкурсу визначається організатором. Згідно з п. 8 Порядку, рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту (яке здійснюється у тому числі через місцеві органи виконавчої влади) є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту спрямовані, зокрема, на забезпечення балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб, суб'єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності.

Згідно із статтею 43 Закону України «Про автомобільний транспорт», визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081, цей Порядок є обовязковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

В абзацах третьому, четвертому та восьмому пункту 2, пункті 6 Порядку наведено визначення таких термінів: конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу; організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс; умови конкурсу - встановлені організатором (обов'язкові та додаткові) умови перевезень пасажирів, які повинні виконувати автомобільні перевізники, визначені на відповідному об'єкті конкурсу: обєкт конкурсу - маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення.

З аналізу вищенаведених норм закону колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 19 Конституції України та в силу своїх повноважень виконавчий комітет Лисичанської міської ради, згідно з рішенням № 26 від 03.02.2014 правомірно організував конкурс, визначив умови перевезення, визначив обєкти конкурсу маршрути: № 101, № 102-а, № 105, № 106, № 111. При прийнятті вищевказаних рішень виконавчий комітет Лисичанської міської ради діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рекомендації Антимонопольного комітету України від 09.09.2014 № 22-рк про припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 20-26.13/78-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Управлінням інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адміністрації та подання Департаменту з питань оскарження рішень у сфері державних закупівель від 20.08.2014 № 20-26.13/78-14/155-спр, дійшов висновку, що умови проведення вказаним організатором згаданого конкурсу порушують вимоги частини 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визнано анти конкурентними діями організатора та рекомендовано організувати проведення нового конкурсу, забезпечивши умови для конкуренції учасників. Об'єкт конкурсу організатором конкурсу було сформовано за тим же принципом з порушенням вимог, що штучно обмежує конкуренцію на ринку, усуває та спотворює конкуренцію, створює умови монополізації на ринку.

Позивач посилаючись, на вищевикладені рекомендації Антимонопольного комітету України, прийняті стосовно Управління інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адміністрації, зазначав, що аналогічна ситуація склалась і з конкурсом, який проводить ОСОБА_3 комітет Лисичанської міської ради, тому подібні рекомендації стосуються і відповідача.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи і посилання позивача на вказані рекомендації Антимонопольного комітету України з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції», суб'єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов'язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції», державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з метою однакового застосування норм законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, Антимонопольний комітет України дає рекомендаційні роз'яснення з питань застосування цього законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» анти конкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються: заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів; пряме або опосередковане примушення суб'єктів господарювання до вступу в асоціації, концерни, міжгалузеві, регіональні чи інші форми об'єднань або здійснення узгоджених дій концентрації суб'єктів господарювання в інших формах; пряме або опосередковане примушення суб'єктів господарювання до пріоритетного укладення договорів, першочергової поставки товарів певному колу споживачів чи першочергового їх придбання у певних продавців; будь-яка дія, спрямована на централізований розподіл товарів, а також розподіл ринків між суб'єктами господарювання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи закупівель або за колом споживачів чи продавців; встановлення заборони на реалізацію певних товарів з одного регіону країни в іншому або надання дозволу на реалізацію товарів з одного регіону в іншому в певному обсязі чи за виконання певних умов; надання окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції; дія, внаслідок якої окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання створюються несприятливі чи дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами; дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у тому числі щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно із ст. 24 зазначеного Закону, рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з метою запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, підвищення передбачуваності його застосування Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України може надавати суб'єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз'яснень щодо відповідності дій суб'єктів господарювання положенням статей 6, 10 та 13 цього Закону та статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України мають право надавати рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а у разі, якщо порушення припинено, - щодо вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень. Рекомендації надаються у формі листа. Рекомендації органів Антимонопольного комітету України підлягають обов'язковому розгляду органами чи особами, кому вони надані.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду.

На підставі викладеного, колегія суддів не бере до уваги долучені позивачем рекомендації Антимонопольного комітету України від 09 вересня 2014 № 22-рк, оскільки вони стосуються розгляду матеріалів справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Управлінням інфраструктури та туризму Луганської обласної державної адміністрації та не стосуються порушення законодавства про захист економічної конкуренції ОСОБА_3 комітетом Лисичанської міської ради, а тому є неналежним доказом.

Окрім цього, відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Антимонопольний комітет України чи адміністративна колегія Антимонопольного комітету України надає суб'єктам господарювання на підставі наданої ними інформації висновки у формі рекомендаційних роз'яснень щодо кожного конкретного випадку, які не є нормативно-правовим актом, адже не містить загальнообовязкових правил поведінки (норми), а отже не є обовязковими для виконання та не можуть бути застосовані під час розгляду адміністративних справ судами за принципом аналогії закону або аналогії права.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, передбачена обовязкова наявність рекомендації Антимонопольного комітету України в кожному конкретному випадку, крім того, вирішення питання щодо наявності порушень в сфері дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, в сфері сприяння розвитку добросовісної конкуренції тощо, покладено виключно на Антимонопольний комітет України.

Крім того, колегією суддів також не виявлено порушення з боку відповідача ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 21 Постанови № 1081, адже з аналізу протоколу № 1 вбачається, що він містить дату, коли відбувся конкурс (09.02.2015) і кінцеву дату складання протоколу (16.02.2015), що відповідає вимогам п. 49 Порядку № 1081.

Щодо посилань позивача на порушення строків проведення конкурсу, то слід звернути увагу, що п. 28 Порядку № 1081 передбачено, що організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів (без будь-яких обмежень щодо святкових та неробочих днів) до початку конкурсу оголошення про конкурс.

Оголошення було розміщено в газеті «Новый путь» від 03.12.2014 № 46 (14803), конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування повинен був відбутися 20 січня 2015 року о 14.00 годині, тобто більше ніж за 30 календарних днів.

Відповідно до ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, позивач мав можливість подати документи в перший робочий день після вихідного, тобто 12.01.2015.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач навіть не намагався подати документи для участі у конкурсі.

Колегією суддів не виявлено будь-яких порушень законодавства, щодо порушення строків призначення конкурсу, термінів прийому документів від усіх бажаючих прийняти участь в цьому конкурсі, позивачем не доведено порушення його права прийняти участь у конкурсі.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке АТП 10920» на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 22 червня 2015 року по справі № 415/186/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 22 червня 2015 року по справі № 415/186/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 10.02.2016.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4