Справа № 813/1862/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 р. Справа № 876/6985/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 294364,07 грн. боргу зі сплати страхових внесків.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача виникла заборгованість за період з 01.05.2008 року по 31.01.2011 року, а тому позивачем застосовано ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та винесенно рішення про застосування фінансових санкцій № 61 від 07.02.2011 року. Відповідно до п. 7 р. VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Самбірської КЕЧ району на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області 294364,07 грн. заборгованості.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Управління Пенсійного фонду України у м. Самборі та Самбірському районі Львівської області правомірно, при винесенні рішення №61 від 07.02.2011 року, керувалось п.5 ч.9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а позовні вимоги про стягнення заборгованості з Самбірської КЕЧ району в розмірі 294 364,07 грн. є обґрунтованими та підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою зупинити провадження у справі до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення у справі № К/800/13113/13.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Самбірська КЕЧ району є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та несе обов'язки з нарахування, обчислення і сплати страхових внесків в установлені строки в повному обсязі(а.с.17).

З наявних в матеріалах справи карток особового рахунку Самбірської КЕЧ району (32%, 4%, 42%, 1%-5%) слідує, що з 01.05.2008 року по 31.01.2011 року страхувальником було несвоєчасно сплачено страхові внески, внаслідок чого виникала недоїмка: станом на 20.05.2008 р. (в сумі 18,69 грн.), 20.06.2008 р. (в сумі 84876,14 грн. та 5316.61 грн.), 21.07.2008 р. (в сумі 81487,81 грн. та 4691,09 грн.), 20.08.2008 р. (в сумі 91316,61 грн. та 4564,05 грн.), 22.09.2008 р. (в сумі 81866,70 грн. та 4649,72 грн.), 20.10.2008 р. (в сумі 95 332,42 грн. та 4621,32 грн.), 20.11.2008 р. (в сумі 106767,33 грн. та 4679,55 грн.), 22.12.2008 р. (в сумі 85957,78 грн. та 5322,76 грн.), 20.01.2009р.(в сумі 110838,63 грн. та 6279,53 грн.), 20.02.2009 р. (в сумі 88989,83 грн. та 5178,76 грн.), 20.03.2009 р. (в сумі 81848,42 грн. та 4797,40 грн.), 21.04.2009 р. 82455,64 грн. та 4835,70 грн.), 20.05.2009 р. (в сумі 123077,45 грн. та 6156,74 грн.), 22.06.2009 р. (в сумі 91214,49 грн. та 5676,63 грн.), 20.07.2009 р. (в сумі 92485,50 грн. та 5489,98 грн.), 20.08.2009 р. (в сумі 93931,20 грн. та 4774,26 грн.), 21.09.2009 р. (в сумі 75574,37 грн. та 4682,03 грн.), 20.10.2009 р. (в сумі 69606,51 грн. та 744,03 грн.), 2011.2009 р. (в сумі 134334, 41 грн. та 1563,18 грн.), 21.12.2009 р. (в сумі 53014,67 грн. та 1578,62 грн.), 20.01.2010 р. (в сумі 69882,05 грн. та 3544,86 грн.), 22.02.2010 р. (в сумі 73450,46 грн. та 3584,35 грн.), 22.03.2010р. (в сумі 67386,81 грн. та 3528,03 грн.), 20.04.2010 р. (в сумі 57180,99 грн. та 3793,67 грн.), 20.05.2010 р. (в сумі 48643,60 грн. та 3687,24 грн.), 21.06.2010 р. (в сумі 39620,77 грн. та 3567,17 грн.), 20.07.2010 р. (в сумі 35924,69 грн. та 3636,34 грн.), 20.08.2010 р. (в сумі 29103,32 грн. та 3533,16 грн.), 20.09.2010 р. (в сумі 25938,38 грн. та 3681,22 грн.), 20.10.2010 р. (в сумі 21815,08 грн. та 3199,29 грн.), 22.11.2010 р. (в сумі 20048,96 грн. та 3198,69 грн.), 20.12.2010 р. (в сумі 2762,23грн. та 3106,00 грн.), 20.01.2011 р. (в сумі 32085,30 грн.)(а.с.28-29).

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області на самостійно сплачені платником кошти було нараховано та виставлено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду № 61 від 07.02.2011 року на загальну суму 294 364.07 грн.(а.с.6).

Дане рішення № 61 від 07.02.11 року було оскаржено Самбірською КЕЧ району до Львівського окружного адміністративного суду, який своєю постановою від 16.12.2011 року у задоволенні позову відмовив(а.с.12-16). Самбірська КЕЧ району оскаржила постанову Львівського окружного адміністративного суд від 16.12.2011 року до Львівського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 10.05.2012 року апеляційну скаргу військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі Самбірської КЕЧ району залишив без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2011 року у справі № 2а-1901/11/1370 - без змін(а.с.8-10).

Станом на день розгляду справи судом першої інстанції рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області № 61 від 07.02.2011 року є узгодженим, а сума боргу несплачена.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 ст.19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах 1 та 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 20 цього Закону встановлено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється у пропорційних розмірах.

Відповідно до частини 10 статті 20 Закону №1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом. Право застосування фінансових санкцій п. 6 частини 1 статті 64 Закону №1058 надано територіальним органам Пенсійного фонду. Частиною 17 статті 106 Закону №1058 встановлено, що від імені виконавчих органів Пенсійного фонду накладати фінансові санкції мають право начальники управлінь Пенсійного фонду в районах.

Відповідно до частини 1 статті 106 Закону№1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції до 01 січня 2011 року) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 5. ст. 106 Закону України № 1058 передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, виключено ч.ч.1-9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, абз.5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до абз.6 п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування збережено повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій.

Вказані норми передбачають вчинення органами Пенсійного фонду стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Отже, Фонд і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 1 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень право застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню за прострочення платежів, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

Правова позиція щодо застосування п.7 Прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема у постанові від 12 травня 2015 року у справі №21-370а15.

Як встановлено ч.13 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами девятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Підпунктами 5.1.4, 5.1.6 зазначеної вище Інструкції передбачено, що страхові внески сплачуються платниками не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Отже, несплачені суми страхових внесків, нараховані за звітний період, платник зобовязаний перерахувати на рахунок Пенсійного фонду України до 20 числа місяця, наступного за звітним, а одночасно із виплатою заробітної плати протягом звітного періоду, за який вона нарахована, платником сплачуються авансові платежі у пропорційних розмірах. При цьому фінансовий стан платника страхових внесків не звільняє його від сплати недоїмки, нарахування пені та застосування фінансових санкцій.

Підпунктом 9.3.2 п. 9.3 ст. 9 Iнструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, передбачено, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10% своєчасно несплачених сум.

Розрахунок фінансової санкції у разі несвоєчасної сплати страхових внесків здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника, як встановлено абзацом 3 підпункту 9.3.2. пункту 9.3. Інструкції.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення управлінням Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №61 від 07.02.2011 року, а відтак вказана заборгованість підлягає стягненню в користь Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області.

Щодо вимоги апелянта про зупинення провадження у справі до прийняття Вищим адміністративним судом України рішення у справі № К/800/13113/13, то колегія суддів вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, оскільки ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено таких повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Крім цього, 14.05.2015 року Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу у вказаній справі, якою касаційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року залишено без змін.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року у справі № 813/1862/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_1