Справа № 826/22399/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2015 року № 826/22399/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації
провизнання протиправними дії, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації (далі по тексту - Деснянська РДА) в якому просить визнати неправомірними дії Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови включення сім'ї ОСОБА_1 за пільговою категорією - інваліда війни (при виконанні обов'язків військової служби) до позачергового списку із 06.03.2000 з часу прийняття на квартирний облік; зобов'язати Деснянську РДА включити родину ОСОБА_1 за пільговою категорією - інваліда війни (при виконанні обов'язків військової служби), до позачергового забезпечення житлом із 06.03.2000, з часу прийняття на квартирний облік.

Представник відповідача подав суду заперечення проти позову та зазначив, що права позивача не порушувались, так як позивач не виключався зі списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла, йому змінена лише категорія обліку на «інваліда війни» за власною заявою. Проте, щодо збереження часу перебування на квартирному обліку та пільгової категорії з 06.03.2000 року, відповідач зазначив, що дата попередньої пільги не може бути збережена, так як таке зарахування буде грубим порушенням прав та інтересів громадян, які вже тривалий час перебувають на квартирному обліку саме за цією категорією (інвалід війни), оскільки відповідно до ст. 43 Житлового кодексу України РСР, житлові приміщення надаються громадянам в порядку черговості.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Статтею 47 Конституції України передбачено, зокрема, право громадян на житло. Крім того, визначено, що громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи, інвалідність якого пов'язана із ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, про що свідчить наявна копія вкладки НОМЕР_1 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2, дата видачі 09.04.1997.

Ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, до яких, згідно матеріалів справи, належить і позивач - відносяться до категорії 1.

Водночас, відповідно до статті 40 Житлового кодексу Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

При цьому, суд зазначає, що Житловий кодекс Української РСР не передбачає можливостей змінювати категорію такої черги обліку.

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням Ватутінської районної державної адміністрації м.Києва від 06.03.2000 № 178, яким ОСОБА_1 в складі 5 осіб (ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - мати дружини, заявник), було зараховано на позачерговий облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

14.10.2011 року Розпорядженням від 14.10.2011 № 639 було внесені зміни в облікову справу громадянина ОСОБА_1 за № 16035 яким виключено з облікової справи ОСОБА_5, у зв'язку із смертю та включено двох онуків позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

21.07.2015 позивач звернувся із заявою до голови Деснянської РДА у м.Києві щодо переведенням його з категорії пільги «потерпілі в зв'язку з аварією на ЧАЕС (1 категорія)» в категорію «інвалід війни», оскільки на думку позивача така категорію в межах однієї статті є вищою, ніж та в якій він знаходиться.

Розпорядженням від 12.08.2015 № 475 Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації було внесено зміни в облікову справу ОСОБА_1 шляхом зміни категорії обліку на «інваліди війни (при виконанні обов'язків військової служби)».

Повідомленням від 18.08.2015 за № 102-102/А-1256-3398 позивача було проінформовано, що на квартирному обліку на загальних підставах ОСОБА_1 з сім'єю із 5 осіб перебувають з 06.03.2000 року, проте за пільговою категорією «інвалід війни» зараховані з 12.08.2015 з позачерговим порядком забезпечення житла. Станом на 14.08.2015 номер черговості на отримання житла в списку загальної черги позивача становить - 2235, позачергових - 892, за категорією обліку «Інваліди війни (при виконанні обов'язків військової служби)» -38.

Проте, ОСОБА_1 не погодився з такою інформацією, у зв'язку з чим звернувся із заявою до відповідача про включення до позачергового списку категорію «інвалід війни» з 06.03.2000 року, а саме з часу прийняття його та членів його сім'ї на квартирний облік, оскільки в даному випадку відсутня зміна різних категорій пільг, а відбулась зміна однакової (позачергової) категорії пільг, яка визначена в ст. 46 Житлового кодексу України.

Листом від 09.09.2015 за № 102-102А-1256/1-3868 відповідач повідомив, що дата попередньої пільги не може бути збережена, так як таке зарахування буде грубим порушенням прав та інтересів громадян, які вже тривалий час перебувають на квартирному обліку саме за цією категорією (інвалід війни), оскільки відповідно до ст. 43 Житлового кодексу України РСР, житлові приміщення надаються громадянам в порядку черговості.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу Української РСР поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення

Відповідно до п.10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, віднесені до категорії 1 мають право на позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Суд звертає увагу, що законодавством не передбачено критеріїв для визначення порядку черговості забезпечення житлом, крім дати отримання відповідної пільги та постановки на чергу.

Так, як вбачається з витягу облікової справи № 16035, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Деснянській районній в м.Києві державній адміністрації з 06.03.2000, при цьому в позачергових списках за категорією обліку «Постраждалі у зв'язку із аварією на ЧАЕС (1 категорія)» позивач перебував до 12.08.2015, а після подання відповідної заяви та прийняття відповідачем розпорядження, позивач з цієї дати рахується за категорією «Інваліди війни (при виконанні обов'язків військової служби)». При цьому номери черг за списками за ОСОБА_1 встановлено в наступному порядку: загальна черга - 2240, позачерговий - 889, за категорією обліку «Інваліди війни (при виконанні обов'язків військової служби)» у зв'язку із зміною - 30 (станом на 15.10.2015).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дійсно - зміна категорій пільг щодо позивача, відбулась в межах однакової категорії (статті) пільги позачергового забезпечення житлом, а не шляхом зміни різних категорій пільг першочергового і позачергового забезпечення житлом (ст. 45 і ст. 46 ЖК УРСР).

Проте, чинним законодавством не встановлено строк, у який особи, повинні бути забезпечені житлом переважно перед іншими громадянами, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень на підставі ст. 46 Житлового кодексу Української РСР, у зв'язку із зміною категорії пільги навіть в межах однієї статті ЖК УРСР.

Ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур