Справа № 22а-21159/11
Суддя: Лобов О. А.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у

складі:

Головуючого - Лобов О.А.

Суддів: Акопян В.І., Петренко В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м.Кременчука Полтавської області на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м.Кременчука Полтавської області про нарахування недоплаченої допомоги дитині війни,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району м.Кременчука Полтавської області задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м.Кременчука Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з зміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік, за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, за 2010 рік, з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2010 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

Згідно ч.І ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача лрава на отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за вищевказані періоди з урахуванням проведених у 2008-2010 роках виплат в розмірі 10% прожиткового мінімуму. При цьому, такі висновки суду ґрунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, якими визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції чинній на час икнення спірних правовідносин), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи жавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % від мінімальної пенсії іком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що нані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення »їх неконституційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися онституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист ей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був ти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу іежні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але в порушення зазначеної ітті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за авилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне захування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір немає, му, правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ложень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано конституційними положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про есення змін до деяких законодавчих актів України», а саме редакція ст.6 Закону України «Про соціальний хист дітей війни», передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008 рік, отже з цього дня »на втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі відповідача і те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008 році повинен виплачуватись, не відповідно до вимог .6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Постанови Кабінету Міністрів країни від 28 травня 2008 року № 530.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність юїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів ля цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його оштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування станнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують исновків суду першої інстанції і судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його касування відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 200, 205, 206, КАС України, Законом України «Про внесення змін (о розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі прав, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Крюківського районного суду Кременчука Полтавської області, - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий: Лобов О.А.

Судді: Акопян В.І.

ОСОБА_3