Справа № 810/5313/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року Справа № 810/5313/15

Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі:

головуючий - суддя Волков А.С., судді: Басай О.В., Харченко С.В.,

при секретарі судового засідання Приходько Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень:

від 13.10.2015 № 000449, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн. за несвоєчасне подання до контролюючого органу звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів за лютий 2015 року;

від 21.10.2015 № 000441, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн. за несвоєчасне подання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за лютий 2015 року.

Позивач під час судового розгляду визнав факти несвоєчасного подання до контролюючого органу податкової звітності, однак в обґрунтування позовних вимог стверджував, що застосування відповідачем до нього фінансових санкцій є незаконним, оскільки відбулося поза межами визначеного статтею 250 Господарського кодексу України гранично допустимого строку для застосування адміністративно-господарських санкцій. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є правомірними, підстави для їх скасування відсутні, а положення статті 250 Господарського кодексу України не поширюються на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів. У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" є юридичною особою, що зареєстрована 02.12.2002 (запис про державну реєстрацію в ЄДР від 21.01.2005 № 0000782), як платник податків перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

Позивач здійснює господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами та алкогольними напоями, має дві ліцензії, а саме:

на право оптової торгівлі тютюновими виробами від 29.08.2014 № 300012 (серія АЕ №259697), дійсна до 22.09.2019, відповідно до якої має право здійснювати оптову торгівлю тютюновими виробами, вітчизняного та імпортного виробництва;

на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) від 18.08.2014 № 100091 (серія АЕ №259688), дійсна до 22.09.2019, відповідно до якої має право здійснювати оптову торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту), вітчизняного та імпортного виробництва.

У жовтні 2015 року позивач отримав від Державної фіскальної служби України два рішення про застосування до нього фінансових санкцій за порушення вимог частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме:

від 13.10.2015 № 000449, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн. за несвоєчасне подання до контролюючого органу звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів за лютий 2015 року;

від 21.10.2015 № 000441, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн. за несвоєчасне подання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за лютий 2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Як з'ясувалось, позивач подав до контролюючого органу звіти (форма № 1-ОТ) про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів за лютий 2015 року, а також про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за лютий 2015 року, 11 березня 2015 року, тобто з порушенням на 1 день встановленого законом граничного строку подання податкової звітності.

У позовній заяві та під час судового розгляду позивач визнав факт подання вказаної звітності з порушенням визначеного законом строком, однак стверджував, що відповідач також прийняв рішення про застосування до позивача фінансових санкцій поза межами визначеного статтею 250 Господарського кодексу України гранично допустимого строку для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до статті 16 вказаного Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України, а на суб'єктів господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, покладено обов'язок подавати до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

В силу положень підпункту 22 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України (ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, до яких належить відповідач, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Приписами статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Однак, Законом України від 02.12.2010 № 2756-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України", який набув чинності з 01.01.2011, статтю 250 Господарського кодексу України доповнено частиною другою, якою передбачено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Це зумовлено тим, що Податковий кодекс України містить спеціальні норми, які встановлюють строки для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків.

Так, згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

При цьому, грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 145 ПК України).

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач порушив вимоги частини третьої статті 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"; даний факт встановлений відповідачем і не заперечувався позивачем; розмір фінансових санкцій, що застосовуються до суб'єктів господарювання за таке порушення визначено відповідачем правильно і правомірно, фінансові санкції накладено в межах строку, передбаченого пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що положення статті 250 Господарського кодексу України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають в силу обмеження, що містить частина друга цієї статті, тому посилання позивача на вказану норму є безпідставним.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 13.10.2015 № 000449 та від 21.10.2015 № 000441, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Волков А.С.

Судді: Басай О.В.

Харченко С.В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 18 січня 2015 р.