Справа № 826/27216/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 лютого 2016 року № 826/27216/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Нагорянського С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними дій
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з усього майна ОСОБА_1 після завершення виконавчого провадження та виконанню останнього у повному обсязі;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна ОСОБА_1, накладений 06 травня 2010 року державним виконавцем Кайнаренко Оленою Борисівною у виконавчому провадженні № 19117075 та скасувати заборону на відчуження цього майна, забезпечивши внесення відомостей щодо зняття арешту з майна до відповідних Реєстрів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача під час розгляду справи підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судові засідання призначені на 12 січня 2016 року та на 29 січня 2016 року не прибув, заперечень проти позову не надав, був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 38 КАС України.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду неявку відповідача, у судовому засіданні 09 вересня 2015 року суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 06 травня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 19117075 з примусового виконання виконавчого листа Новозаводського районного суду № 6-348 виданого 23 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу у розмірі 81832,33 грн.

Вказаною постановою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, в межах суми стягнення, та оголошено заборону його відчуження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що заборгованість у розмірі 81832,33 грн. сплачена нею у повному обсязі, про що надала довідку ПАТ «Альфа-Банк» від 07 вересня 2015 року. Разом з тим, у серпня 2015 року позивач дізналась, що накладений на її майно арешт чинний, відповідачем не знятий.

16 листопада 2015 року позивач звернулась до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про зняття арешту з належного їй майна, однак листом від 1 грудня 2015 року № 107/23 відповідач повідомив, що підстави для зняття арешту відповідно до статей 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Оскільки ОСОБА_1 позбавлена можливості користуватись належним їй майном, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання протиправної бездіяльності відповідача та зняття арешту з її майна.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно із ч. 1. ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки, за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2011 року Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 19117075, у зв'язку з надходженням від стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» заяви про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, у випадку закінчення виконавчого провадження, крім випадків, вичерпний перелік яких визначений в частині першій статті 50 закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника, знімається про, що державний виконавець має зазначити в постанові про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судом встановлено з довідки ПАТ «Альфа-Банк» від 07 вересня 2015 року, що заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 81832,33 грн. сплачена нею у повному обсязі, претензій до позивача Банк не має.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у свою чергу жодних доказів на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали зняття арешту накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 06 травня 2015 року, до суду не надав.

Враховуючи те, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на все майно, яке належить позивачу, було закінчено, арешт накладений на нерухоме майно позивача, у тому числі, мав бути знятий одночасно з закінченням виконавчого провадження № 19117075.

Водночас, суд вважає, що задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з усього майна позивача після завершення виконавчого провадження, не призведе до відновлення порушених право позивача.

В силу Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Держателем Реєстру є Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру.

Відповідно до п. 24 Порядку № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Стосовно вимог про зобов'язання відповідача забезпечити внесення відомостей щодо зняття арешту з майна до відповідних Реєстрів, суд не вбачає підстав для їх задоволення, у зв'язку з їх передчасністю.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо зняття арешт з усього майна ОСОБА_1, накладений 06 травня 2010 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 19117075 та скасувати заборону відчуження цього майна.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) присудити на корить ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський