Справа № 804/12408/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі - судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Відповідачем, якому ухвали суду надсилались у відповідності до вимог, встановлених нормами Кодексу адміністаривного судочинства України, про що свідчать матеріали справи, не виконано вимог ухвал суду, заперечень на позовну заяву та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову не подано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи у порядку скороченого провадження.
Відповідач перебуває на обліку в Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 19.06.1995р. як платник податків та зборів.
Відповідач є платником єдиного податку за спрощеною системою оподаткування за заявою від 18.01.2012 року №3847/10, свідоцтво платника єдиного податку №305116 серія Б, виданного 18.05.2012 року, ставка податку 15% до розміру мінімальної заробітної плати 2 групи платників єдиного податку.
Спеціальними законами, які визначають статус державної податкової служби в Україні, її функції, а також обов'язки платників податків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) є Закон України "Про державну податкову службу в Україні", Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства", які були чинними та діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Статтею 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" встановлено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Згідно із ч.2 ст.5 зазначеного Указу суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.
З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-УІ, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.291.3 ст. 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України) юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обирати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Пунктом 291.4 ст. 291 ПК України передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:...
2) друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, утому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності критеріїв:
-не використовують працю найманих осіб або кількох осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
-обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.
Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб-підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи-підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.
Згідно п.295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Дане податкове повідомлення-рішення 31.10.2014р. отримане відповідачем, докази чого наявні у справу, однак не оскаржувалось.
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.06.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.07.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.08.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.09.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.10.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.11.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.12.2013р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.01.2014р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.02.2014р. в розмірі 172,05 грн.;
-несплатою суми щомісячного авансового внеску, нарахованого за заявою платника про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.01.2012р. №3847/10 по строку сплати 20.03.2014р. в розмірі 172,05 грн.;
-пені на загальну суму 6,99 грн.
Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Статтею 59 вказаного Кодексу передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
В позовній заяві позивач вказав, що контролюючим органом на адресу відповідача направлялись податкова вимога форми Ф від 25.07.13р. №1485-17. Докази надіслання вимоги містяться в матеріалах справи.
Також, ФОП ОСОБА_1 сплачено грошове зобов'язання на загальну суму 346,00 грн. відповідно до платіжних доручень №ПН933 від 18.09.2013р. та №ПН3343 від 18.10.2013р.(переплата станом на 01.06.2013р. у розмірі 2,35 грн.).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальна сума боргу ФОП ОСОБА_1 складає 2287,35 грн.
Докази сплати такої відповідачем в повному обсязі у справі відсутні.
Згідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності -шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 ст.95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому, податкові зобов'язання відповідача підлягають стягненню в рахунок погашення податкового боргу.
Керуючись ст.ст.158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задоволити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.10.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіС.В. Ніколайчук С.В. Ніколайчук О.В. Бринза