Справа № 809/2798/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Справа № 876/8919/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання «Карпати» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до державного підприємства «Виробниче об'єднання «Карпати» про стягнення заборгованості в розмірі 99 916,71 гривень,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державного підприємства «Виробниче об'єднання «Карпати» в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій в сумі 99916, 71 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року позов задоволено, стягнуто з державного підприємства «Виробниче об'єднання «Карпати» (ідентифікаційний код 19389809) на користь управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську (ідентифікаційний код 20550895) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року в розмірі 99 916 (дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот шістнадцять) гривень 71 копійка.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державне підприємство «Виробниче об'єднання «Карпати» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем з березня 2015р. та з квітня 2015 року визначено суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунків (графа № 153) по пенсіонеру ОСОБА_1 в розмірі 5,39 грн. (розрахунок УПФУ в м.Івано-Франківську б/н з березня 2015 року) і по пенсіонерах ОСОБА_2 в розмірі 69,77 грн. та ОСОБА_3 в розмірі 385,05 грн. (розрахунок УПФУ в Тисменицькому районі № 2103/04 від 02.04.2015р.).

Однак, Інструкцією, якою визначено порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка має нормативний характер, як така, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663), передбачено тільки дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку); 2) за результатом звірки за попередній рік (відшкодовується недоплачена сума).

Щодо до відшкодування недоплаченої суми за попередній рік, виявленої за результатом звірки, то це повинно здійснюватись одноразово, лише у першому поточному місяці року, тобто разом із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень поточного року, що вбачається з примітки з позначкою « 2 » у додатку № 6 до п.6.4 Інструкції.

Друга підстава для відшкодування/сплати донарахувань за попередні періоди передбачена абз.3 п.6.7 Інструкції, згідно якої суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Додатком 6 до Інструкції передбачено визначення цих витрат у графі (рядку) № 153 розрахунку. У примітках до додатку № 6 вказано, що зазначена сума сплачується одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший календарний місяць з дати отримання розрахунку.

Таким чином, Інструкцією передбачено подання до відшкодування витрат за попередній період лише відносно осіб, яким призначені пенсії напередодні періоду відшкодування за період з дати призначення пенсій до дати складання розрахунку, тобто за новопризначеними пенсіями. Інших підстав для стягнення донарахувань за попередній період діючим законодавством не передбачено.

А оскільки, пільгові пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже нараховувались, виплачувались позивачем та відшкодовувались відповідачем протягом тривалого періоду, що вбачається з графи (рядка) № 3 розрахунків, тому не підпадають під визначення (поняття) новопризначених пенсій.

Крім цього, як вбачається з примітки з позначкою «3» у додатку № 6 до п.6.4 Інструкції, сума за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку сплачується одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій тільки за перший календарний місяць, однак, березень та квітень 2015 року не є першими календарними місяцями в якому відповідачу виставлено до відшкодування суми пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується графою (рядком) № 3 розрахунків наявних в матеріалах даної адміністративної справи.

Отже, позивач в порушення вищенаведених норм Інструкції включив до розрахунків (графа № 153) за березень 2015р. по пенсіонеру ОСОБА_1, та за квітень 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 донарахування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній період в загальному розмірі 460,21 грн. (5,39 + 69,77 + 385,05 = 460,21) та подав до відшкодування ДП «ВО «Карпати», незважаючи на те, що зазначені особи отримують пенсію вже тривалий період, що вбачається з графи № 3 розрахунків та свідчить про відсутність підстав для включення до графи № 153 розрахунків б/н з березня 2015р., № 2103/04 від 02.04.2015р. з квітня 2015 року будь-яких донарахувань за попередній період.

На підставі вищенаведеного апелянт вважає, що позивачем завищено позовні вимоги по стягненню з відповідача сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по зазначених вище пенсіонерах в розрахунках б/н з березня 2015р., № 2103/04 від 02.04.2015р., б/н з квітня 2015 року в загальному розмірі 460,21 грн.

Проте, суд першої інстанції при вирішенні даної справи неповно з'ясував обставини справи щодо донарахування сум фактичних витрат за попередній період по пенсіонерах ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за відсутності підстав передбачених чинним законодавством (нормами матеріального права, а саме - нормами Інструкції),оскільки зазначені пенсіонери отримують пенсію вже тривалий період. Дані обставини мають важливе значення для правильного вирішення справи, однак суд І інстанції не застосував до спірних правовідносин зазначені вище норми Інструкції, що призвело до прийняття незаконного та необгрунтованого рішення.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 працював у відповідача та здобув спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_3, ОСОБА_33, ОСОБА_34 на підприємстві відповідача здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вірно зазначив, що згідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зазначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Судом також встановлено, що працівнику відповідача ОСОБА_4, який не досяг пенсійного віку, призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а працівникам відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_3, ОСОБА_33, ОСОБА_34 - у відповідності до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказані пенсіонери отримують пільгову пенсію за місцем свого проживання, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - у місті Івано-Франківську; ОСОБА_19 та ОСОБА_18 - у Богородчанському районі Івано-Франківської області; ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_20 - у Калуському, Рожнятівському та Тлумацькому районах Івано-Франківської області; ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_3, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 - у Тисменицькому районі Івано - Франківської області. Витрати на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року у здійснено територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання вказаних осіб у загальному розмірі 99 916, 71 гривень, з яких 5 005, 14 гривень за списком № 1 та 94 911, 57 гривень за списком № 2.

Вірним є висновок суд , що посилання відповідача про те, що у відповідача відсутній обов'язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_3, ОСОБА_33, ОСОБА_34, оскільки згадані громадяни уже досягли пенсійного віку, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 28.04.2014 року - до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд вірно зазначив, що підпунктом 17 пункту 6 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 3668 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Також встановлено судом першої інстанції, що станом на 01.10.2011 року (час набрання чинності статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 3668 від 08.07.2011 року) вказані у надісланих відповідачу розрахунках за період березня-травня 2015 року особи не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто 55-ти років (для жінок) та 60 років (для чоловіків), з настанням якого припинялося відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, а тому територіальними органами Пенсійного фонду за місцем проживання цих осіб здійснено перевизначення дат досягнення ними пенсійного віку, у зв'язку із внесенням змін до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає поступове підвищення пенсійного віку для жінок. Також з'ясовано, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року за списком №1 в розмірі 5 005, 14 гривень та за списком №2 в розмірі 94 911, 57 гривень.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. даної Інструкції встановлює, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Враховуючи вищевикладені норми, суд правильно вказав, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених органами Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надсилаються відповідачу.

Судом встановлено, що територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_20, ОСОБА_2, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_3, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 на виконання вимог пункту 6.8 вказаної Інструкції надіслано позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначених даним пенсіонерам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 2015 рік, для направлення відповідачу. Позивач на адресу відповідача надіслав вищевказаний розрахунок, а також розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених ОСОБА_4 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_35 та ОСОБА_17 - відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно яких загальна сума відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року становить 99 916, 71 гривень. Також управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську повідомило державне підприємство «Виробниче об'єднання «Карпати» про те, що для відповідача місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій згаданим пенсіонерам становить: з 01.03.2015 року - 1 668, 38 гривень за списком № 1 та 28 590, 63 гривень за списком № 2; з 01.04.2014 року - 1 668, 38 гривень за списком № 1 та ЗО 502, 13 гривень за списком № 2; з 01.05.2015 року - 1 668, 38 гривень за списком № 1 та 28 483, 66 гривень за списком № 2. При цьому відповідача також повідомлено про суму доплати по вказаних виплатах за списком № 2 за попередні періоди, яка станом на 01.03.2015 року становила 5, 39 гривень, а станом на 01.04.2015 року становила 7 329,76 гривень. Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки несплата державним підприємством «Виробниче об'єднання «Карпати» понесених позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.03.2015 року до 01.06.2015 року в розмірі 99 916, 71 гривень, вчинена всупереч частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання «Карпати» - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року по справі № 809/2798/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 05.02.2016 року