Справа № 820/11815/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2016 р. № 820/11815/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - Храновського А.І.,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор"
до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ПФ "Данко Декор", ТОВ), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, Нововодолазька ОДПІ) в якому, просив суд скасувати:

- податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "Р" яким донараховано податкове зобов'язання по податку на додатну вартість у сумі 3403689, 00 грн. (у тому числі за основним платежем 2269126, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1134563,0 грн.);

- податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "Р", яким донараховано податкове зобов'язання по податку на прибуток у сумі 1674966, 00 грн. (у тому числі за основним платежем 1116644, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 558322, 00 грн.);

- податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "В4", яким зменшено суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 19751, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення - рішення прийняті відповідачем за результатами проведення перевірки мають бути скасовані, оскільки висновки акта перевірки, на підставі якого були прийняті податкові повідомлення - рішення, суперечать діючому законодавству України. Зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними та необґрунтованими, прийнятими відповідачем без достатніх правових підстав, з перевищенням ними своїх повноважень, а отже такими, що підлягають скасуванню.

Позивач вважає, що платник податків не несе відповідальність за фінансово-господарську діяльність та інші дії своїх контрагентів та їхніх контрагентів. Тобто, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Зазначає, що підставою для висновків про відсутність реальності вчинення господарських операцій з контрагентом стала податкова інформація, яка надійшла до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 16.09.2015 року №338/20-30-22-03 щодо ТОВ "Фарбапромпостач" (податковий номер 39052462) з питань проведення фінансово - господарських операцій з платниками податків за квітень 2014 по квітень 2015 року, яка, на думку позивача, не може бути доказом по справі в розумінні статті 70 КАСУ, оскільки така інформація не є первинним документом бухгалтерського та податкового обліку підприємства, що підтверджує або спростовує факт руху активів платника податку та руху його капіталу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив повністю відмовити в його задоволені, зазначивши про необґрунтованість позовних вимог з тих підстав, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки були зроблені на підставі податкової інформації ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова щодо ТОВ "Фарбапромпостач" (податковий номер 39052462) з питань проведення фінансово - господарських операцій з платниками податків за квітень 2014 по квітень 2015 року, відповідно до якої встановлено оформлення ТОВ "Фарбапромпостач" за звітний період декларування ПДВ за квітень 2014 р. по квітень 2015 року неправомірно визначених сум податкового кредиту та податкових зобов'язань згідно з даними наявної податкової інформації та ІС "Податковий блок". Також за звітний період декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою Інформацією неправомірне визначення платником податків: сум податкового кредиту при придбанні товарів - встановлено на загальну суму 4048219, 6 грн., таким чином, платником податків порушено норми пп. „а" п. 198.1 ст. 198Кодексу; сум податкових зобов'язань при продажу товарів/послуг - встановлено па загальну суму 4332653, 95 грн. по взаємовідносинам з контрагентами, таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1ст. 187 Кодексу.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор", як юридична особа зареєстроване 20.03.2008 року Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області, свідоцтво про державну реєстрацію від 20.03.2008 № 0000409, згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та діє на підставі статуту від 15.03.2008 року з наступними змінами, код за , місце реєстрації 63200, Харківська обл., Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Заводська, б. 1, офіс підприємства знаходиться за адресою м. Харків, вул. Морозова, 20 приміщення літ. "Б-1", площею 12,8 кв.м., згідно договору на оренду нежитлове приміщення №0111/13-02 від 01.11.2013 року укладеного між ТОВ "ПФ" Данко Декор" та ВП "Ремсервіс" (а.с. 163-168 т. 4). Позивача, взято на податковий облік в органах державної податкової служби з 21.03.2008 р. за № 6001 та на момент проведення перевірки він перебував на обліку в Нововодолазькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, зокрема, зареєстрований відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 23.04.2008 року № 100112539 платником податку на додану вартість.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ, виданих головним управлінням статистики у Харківській області від 06.06.2012 р. №595004 позивач здійснює наступні види господарської діяльності за КВЕД-2010: 23.19 виробництво й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних; 23.13 виробництво порожнистого скла; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 74.10 спеціалізована діяльність із дизайну. (а.с. 25 т.1). Придбана продукція необхідна була для декорування та фарбування пляшок.

Судом встановлено, що з 15.10.2015 року по 28.10.2015 року та з 29.10.2015 року по 04.11.2015 року, на підставі направлень від 15.10.2015 року №122, №123, від 29.10.2015 року № 133 та наказів Нововодолазької ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 13.10.2015 року 170 та від 28.10.2015 року №192, посадовими особами Нововодолазької ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ПФ" Данко Декор" (код за ) з питань правомірності відображення в податковому обліку проведених взаємовідносин з ТОВ Фарбапромпостач" (код за ЄДРПОУ - 39052462) за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року їх реальності та повноти відображення в обліку.

За наслідками перевірки було складено акт від 11.11.2015р. № 241/20-20-29-08/35777106 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOB "ПФ "Данко Декор" (код за ) з питань правомірності відображення в податковому обліку проведених взаємовідносин з TOB "Фарбапромпостач" (код за ЄДРПОУ - 39052462) за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року їх реальності та повноти відображення в обліку" (далі по тексту - акт перевірки) (а.с. 46-119 т.1).

У висновках акта від 11.11.2015 р. № 241/20-20-29-08/35777106 встановлені наступні порушення: господарська діяльність ТОВ "ПФ" Данко Декор" за період з квітень 2014 року по квітень 2015 року по взаємовідносинах з TOB "Фарбапромпостач" має ознаки нереальності здійснення; п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення з ПДВ на суму 19 751 грн. за квітень 2015 року та донараховано ПДВ на загальну суму 2 269 126 грн.. в тому числі за квітень 2014 року на суму ПДВ - 369 600 грн.. травень 2014 року - 49 719 грн.. червень 2014 року - 195 676 грн., липень 2014 року - 281 164 грн., вересень 2014 року - П6 596 грн., жовтень 2014 року - 212 960 грн, листопад 2014 року - 116 606 грн., грудень 2014 - 174 254 грн., лютий - 234 128 грн. березень 2015 року - 332 700 грн.. квітень 2015 року - 165 723 грн.; п.138.2, п.138.4, п.138.6 ст.138 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 1116 644 грн.

На підставі акта від 11.11.2015 р. № 241/20-20-29-08/35777106 Нововодолазькою ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області було винесено податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "Р", яким донараховано податкове зобов'язання по податку на додатну вартість у сумі 3403689, 00 грн. (у тому числі за основним платежем 2269126, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1134563, 00 грн.), податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "Р", яким донараховано податкове зобов'язання по податку на прибуток у сумі 1674966, 00 грн. (у тому числі за основним платежем 1116644, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 558322, 00 грн.), податкове повідомлення рішення від 04.12.2015 р. № форми "В4" яким зменшено суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 19751 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у перевіряємий період мав господарські відносини із ТОВ "Фарбапромпостач".

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "ПФ" Данко Декор" (покупець ) та ТОВ "Фарбапромпостач" (постачальник) був укладений договір поставки № 09-4-14 від 09.04.2014 року. (а.с 123,124 т.1)

Згідно п. 1.1 зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити умовах даного договору. Найменування товару: матеріали виробничого призначення (п.1.2. договору). Розгорнутий асортимент і кількість товару вказується в рахунок-фактурах, специфікаціях або накладних, які є додатком і невід'ємною частиною цього договору (п.1.3. договору). Ціна на поставлений товар вказується в специфікаціях або рахунках-фактурах (п. 2.1 договору). Сплата покупцем здійснюється в строк 45 днів після поставки товару(п. 2.2 договору). Форма розрахунків безготівкова:безготівковий на розрахунковий рахунок постачальника (п. 2.3 договору). Товар поставляється партіями (п. 3.1 договору). Покупець зобов'язаний за свій рахунок забрати товар зі складу постачальника до закінчення строку дії договору (п. 3.2 договору). Приймання товару по кількості, асортименту, якості, комплектності, тарі, упаковці, здійснюється покупцем на складі постачальника при отриманні товару (п 3.5 договору). Строк дії договору встановлений у п. 4.1 , згідно якого договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє 30 грудня 2014 року. Даний договір по згоді сторін може пролонгуватися ( п.4.2 договору)

Додатковою угодою про подовження термінів дії договору поставки №09-4-14 від 09.04.2014 року пролонговано договір до 31.12.2016 року. (а.с 125 т.1)

Факт здійснення господарських операцій підтверджується копіями видаткових накладних, прибутковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними (а.с. 126- 250 т.1, 1-249 т. 2, 1-56 т. 3)

Факт оплати підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 57-210 т. 3).

Судом встановлено, що придбання позивачем товару у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарбапромпостач", здійснювалось саме в межах господарської діяльності.

Основними покупцями послуг декорування на власній пляшці у перевіряємому періоді були ТОВ "Українська дистрибуцій на компанія" згідно договору №04/06-01 від 04.06.2013 року ( а.с. 22-27 т. 7), Івано-Франковське обласне державне об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості згідно договору №22/01-29 від 22.01.2015 року (а.с. 160-164 т. 7), ТОВ " ЛГЗ"Прайм" згідно договору №11/07-01 від 11.07.2011 року (а.с. 222-226 т. 5).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки № 09-4-14 від 09.04.2014 року транспортування товару здійснювалось ТОВ "ПФ" Данко Декор" самостійно, на підставі договору №11/07-4 авто від 11.07.2011 року з ПП "Ремсервіс" на оренду автомобіля ЗАЗ 110557, 2005 року випуску, шасі № У6Б5168, державний номер АХ8596АР, терміном дії оренди з 11.07.2011 року по 31.12.2015 року (а.с. 146-147 т. 4). Крім того, позивачем також укладено договір оренди №13 від 01.07.2013 року з ВП "Ремсервіс" () про прийняття в строкове користування автонавантажувач моделі 40841, 1991 року випуску, який знаходиться за адресою: вул. Морозова, 20, м.Харків, терміном оренди з 01.07.2013 року по 01.06.2016 року (а.с. 159-161 т. 4).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними, за якими здійснювалося отримання та оприбуткування товару на склад.

Судом встановлено, що при здійсненні поставки за договором товар поставлявся до виробничо-складських приміщень позивача, які належать йому на підставі договорів оренди:

-№11/01-1 від 11.01.2013 року, укладеного між ТОВ "ПФ" Данко Декор" та ВП "Данко Декор" (код:32783300) на оренду виробничих приміщень та основних фондів виробничого призначення, які знаходяться за адресою Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Заводська, 1(а.с. 69-72 т. 5);

-№03/10-01 ар від 03.10.2011 року укладеного між ТОВ "ПФ" Данко Декор" та ВП "Ремсервіс" на оренду складського приміщення за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20 площею 36,0 кв.м.(а.с. 149-154 т. 4);

З матеріалів справи вбачається, що за результатами вищевказаних взаємовідносин позивачем були сформовані витрати, що відповідають даним податкових декларацій, а суми податку на додану вартість по податковим накладним були включені підприємством до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду, що також підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток підприємств за 2014 рік та з ПДВ за квітень 2014 року по квітень 2015 року, (а.с. 211-246 т. 3, 1-141 т. 4).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормамиПодаткового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України)

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Проаналізувавши надані документи відповідно до чинного законодавства суд дійшов до висновку, що договір був складений з метою його реального виконання. Позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено, що усі витрати позивача з придбання товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за договором за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів.

В силу приписів п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 вищевказаного кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України, не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товарів (послуг), і саме продавець має сплачувати цей податок до бюджету.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Як вбачається з акта від 11.11.2015р. № 241/20-20-29-08/35777106, в ході перевірки для доведення недотримання суб'єктом підприємницької діяльності вимог Податкового кодексу України, відповідач посилається на отриману від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області податкову інформацію від 16.09.2015 року №338/20-30-22-03 щодо ТОВ "Фарбапромпостач" (податковий номер 39052462) з питань проведення фінансово - господарських операцій з платниками податків за квітень 2014 по квітень 2015 року, відповідно до якої встановлено оформлення ТОВ "Фарбапромпостач" за звітний період декларування ПДВ за квітень 2014 р. по квітень 2015 року неправомірно визначених сум податкового кредиту та податкових зобов'язань згідно з даними наявної податкової інформації та ІС "Податковий блок". Також за звітний період декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою Інформацією неправомірне визначення платником податків: сум податкового кредиту при придбанні товарів - встановлено на загальну суму 4 048 219,6 грн., таким чином, платником податків порушено норми пп. „а" п. 198.1 ст. 198 Кодексу; сум податкових зобов'язань при продажу товарів/послуг - встановлено па загальну суму 4 332 653,95 грн. по взаємовідносинам з контрагентами, таким чином, платником податків порушено норми п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1ст. 187 Кодексу.

З цього приводу суд зазначає, що дані перевірок контрагентів позивача іншими податковими органами не можуть бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум до валових витрат та визнання податкового кредиту непідтвердженим. Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не дані актів перевірок чи податкова інформація інших податкових органів. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку та сплати податку до бюджету. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку, є індивідуальною і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем по справі не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми за якими позивачем включені до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість. Наявні в матеріалах судової справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надано.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що усі витрати позивача з оплати вартості замовлених товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення власної господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач та його контрагент, щодо якого відповідачем оспорюється право позивача на податковий кредит з ПДВ, на момент здійснення господарської операції були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходилися на обліку в податковому органі, мали статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульовано на момент укладання та виконання угоди, докази що спростовують ці обставини відповідачем до суду не надано.

Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договору.

За таких обставин суд приходить до висновку про правильності обчислення податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємств у перевіряємому періоді.

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на додану вартість, відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2015 р. № , від 04.12.2015 р. № , від 04.12.2015 р. № як таких, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.12.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор" по податку на прибуток в сумі 1674966, 00 грн. (один мільйон шістсот сімдесят чотири тисячі дев'ятсот шістдесят шість гривень), в тому числі 1116644, 00 грн. (один мільйон сто шістнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні) за основним платежем та 558322, 00 грн. (п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста двадцять дві гривні) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.12.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор" по податку на додану вартість в сумі 3403689, 00 грн. (три мільйони чотириста три тисячі шістсот вісімдесят дев'ять гривень), в тому числі 2269126, 00 грн. (два мільйони двісті шістдесят дев'ять тисяч сто двадцять шість гривень) за основним платежем та 1134563, 00 грн. (один мільйон сто тридцять чотири тисячі п'ятсот шістдесят три гривні) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.12.2015 р. № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 19751, 00 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят одна гривня) за основним платежем.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор" (63200, Харківська обл., Нововодолазький район, смт. Нова Водолага, вул. Заводська, 1, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 76476, 09 грн. (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят шість гривень 09 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.