Справа № 810/5666/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року 810/5666/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О.,

при секретарі судового засідання Бончева О.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-1- ОСОБА_2,

представника відповідача-2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Головного управління МВС України в Київській області (далі відповідач-1), Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області (далі відповідач-2) про:

- визнання дій ГУ МВС України у Київській області протиправними при наданні ОСОБА_3 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період роботи з 26 по 29 квітня 1986 року за №380 від 15.06.2015 року без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення;

- зобов`язання ГУ МВС України в Київській області провести розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_3, колишнього старшого сержанта міліції, міліціонера ППС дівізіона міліції 2 роти УВС Київського облвиконкому з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року за №964-рс за роботу в третій зоні небезпечності ( в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 500 карбованців;

- зобов`язання ГУ МВС України в Київській області на підставі проведеного розрахунку осучаснити його та стягнути на користь ОСОБА_3 недосплачену суму коштів, одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження) м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді та спеціальному званню;

- зобов`язання ГУ МВС України в Київській області надати ОСОБА_3 довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог передбачених Постановою Ради Міністрів УРСР і Українською Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс за роботу в третій зоні небезпечності ( в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року;

- зобов`язання Управління Пенсійного фонду в м. Вишневе Києво-Святошинського району, Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням даних в довідці про грошове забезпечення під час перебування в третій зоні небезпечності (зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року, сплатити недосплачену суму за останні шість місяців з березня 2015 року та в подальшому здійснювати відповідні виплати безстроково - довічно (з урахуванням уточнених позовних вимог).

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував на неправомірність дій відповідача-1, які полягають у не включенні до довідки про грошове забезпечення відомостей за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 25 бер. Відтак, вважає свої права порушеними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач-1 проти позову заперечив та зазначив, що відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 04.06.2015 року №652/20/112/15 на одноразову винагородну виплату за отриману дозу опромінення 25 бер і більше, не зараховуються страхові внески, а тому вона не включається в розрахунок заробітку, з якого обчислюється пенсія. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2, повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Із заявами чи клопотання про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до частини 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали зазначає наступне.

ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи.

У період з 26 по 29 квітня 1986 року ОСОБА_3, на підставі наказу УВС Київського облвиконкома №069, був відряджений до зони відчуження в м. Прип`ять, що підтверджується маршрутним листом від 11.03.2003 №20/Б-90, довідкою ГУ МВС у Київській області від 11.06.2015 року 3/Б-468.

Як убачається з матеріалів справи, 25.01.2012 року позивач звернувся до ГУ МВС із заявою про видачу довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження.

24.02.2012 року відповідачем-1 було видано довідку від 24.02.2012 року №136а про грошове забезпечення ОСОБА_3

Не погоджуючись із розрахунком грошового забезпечення, зазначеному у довідці від 24.02.2012 року позивач неодноразово, протягом 2012-2015 року, звертався до ГУ МВС у Київській області із заявами про видачу нової довідки з урахуванням коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення.

Так, відповідачем-1 було направлено на адресу позивача довідку від 15.06.2015 року №380 з детальним розрахунком.

Дана довідка, що і не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, є аналогічною за змістом до довідки від 24.02.2012. Таким чином, суд бере до уваги, доводи представника відповідача , викладені у клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, про те, що позивачу про своє заявлене порушене право було відомо ще у 2012 році.

Однак, суд відхиляє клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку із пропуском строку на звернення до суду, оскільки з обставин справи слідує, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідачем-1 надано лист ОСОБА_3 від 16.06.2015 №2/Б-128, яким повідомлено позивача, що у картці про нарахування грошового забезпечення відсутній запис про те, що позивач отримував разову грошову допомогу за отриману максимально допустиму дозу радіації, а тому підстав для включення її у довідку про грошове забезпечення, отримане в зоні відчуження, немає. Також, роз`яснено, що грошові винагороди, які ОСОБА_3 отримував в зоні відчуження носять разовий характер та у довідку, видану на підставі постанови Ради, Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 не включаються.

Позивач, не погоджуючись з вищевказаним звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі - Закон № 796-ХІІ ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. № 1210 ( далі - Порядок № 1210 ), Розпорядженням Ради міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17.05.1986 р. № 964 рс (далі - Розпорядження № 964 рс), Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» ( далі - Розпорядження № 1031-рс ), Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 р. № 1006-р ( далі - Розпорядження № 1006-р ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

У ст. 2 Закону № 108/95-ВР закріплено, що основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Розпорядженням № 964 рс визначено, що у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 руб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 руб.

Положеннями абзацу 1 Розпорядження № 964 рс дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії здійснювати у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п'ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими чинним законодавством нормами, в II зоні - в чотириразовому розмірі та в I зоні - у трикратному розмірі.

Розпорядженням № 1031-рс вищезазначені норми оплати праці в зонах небезпеки поширені на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Пунктом 2 Розпорядження № 1006-р передбачено, що для соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою в період її роботи в зоні відчуження.

Проте, суд приймає до уваги лист ГУ МВС у Київській області від 16.06.2015 року №2/Б-128, оскільки дійсно, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст. 70 КАС України докази, які б підтверджували саме факт виплати позивачу та, відповідно, фактичне отримання ним винагороди в розмірі 500 крб. за отримання гранично допустимої дози опромінення.

Тобто, це означає, що в даному випадку у відповідача-1 не було достатніх та необхідних правових підстав для включення зазначених сум винагород (500 крб.) до довідки про заробітну плату, одержану ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуження за період з 26.04.1986 р. по 29.04.1986р..

Відтак, у суду відсутні підстави для визнання дій ГУ МВС України у Київській області протиправними при наданні ОСОБА_3 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період роботи з 26 по 29 квітня 1986 року за №380 від 15.06.2015 року без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2015 року у справі №357/10116/15.

Також, на думку суду, позовні вимоги позивача про зобов`язання ГУ МВС України в Київській області провести розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_3, колишнього старшого сержанта міліції, міліціонера ППС дивізіону міліції 2 роти УВС Київського облвиконкому з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року за №964-рс за роботу в третій зоні небезпечності ( в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 500 карбованців; зобов`язання ГУ МВС України в Київській області на підставі проведеного розрахунку осучаснити його та стягнути на користь ОСОБА_3 недосплачену суму коштів, одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження) м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді та спеціальному званню задоволенню не підлягають, зважаючи на те, що розрахунок відповідачем-1 грошового забезпечення не є предметом спору, в той час як у даній справі йдеться про наявність чи відсутність підстав відображення певних сум у довідці.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ МВС України в Київській області надати ОСОБА_3 довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог передбачених Постановою Ради Міністрів УРСР і Українською Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс за роботу в третій зоні небезпечності ( в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року суд зазначає таке.

Згідно ч. 4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про заробітну плату здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Враховуючи вимоги п. 17 Порядку, відповідач-1 має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Згідно даних розрахункового листа за 1986 рік позивачеві в оскаржуваний період нараховувався та виплачувався лише посадовий оклад, інші виплати не проводилися.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача-1, що ГУ МВС України в Київській області не мало і не має законного права видавати довідку про грошове забезпечення позивача за несення служби в зоні відчуження із зазначенням складових грошового забезпечення не зазначених в розрахунковому листі (первинний фінансовий документ) за запитуваний період, оскільки позивачеві була надана довідка виходячи з даних розрахункового листа за 1986 рік (період коли виникли спірні правовідносини), який є первинним документом нарахування грошового забезпечення позивачеві за період несення служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, не підлягають задоволенню і позовні вимоги, заявлені до управління Пенсійного фонду України в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, оскільки згідно приписів частини четвертої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пунктів 7, 17, 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи Пенсійного фонду призначають і здійснюють перерахунок пенсії за довідками про заробітну плату, виданими підприємствами, установами та організаціями (військкоматами) на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату, маючи лише повноваження щодо перевірки обґрунтованості їх видачі.

Таким чином, за відсутності у відповідній довідці всіх складових заробітку пенсійний орган не може самостійно визначати заробіток позивача і проводити перерахунок пенсії.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є передчасними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 року у справі №357/10439/15-а.

Враховуючи матеріали справи, а також встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 01 лютого 2016 р.