Справа № 2а-4611/10/1170
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2016 рокусправа № 2а-4611/10/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2015р. у справі № 2а-4611/10/1170

за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання та стягнення прибутку у розмірі 870, 00 гр., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових (штрафних) санкцій у сумі 7 104 000, 00 грн. та стягнути в дохід Державного бюджету прибуток у розмірі 870 грн., отриманий відповідачем від проведення азартних ігор.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року позов задоволено частково. Рішення суду обгрунтовано тим, що позивачем доведено приналежність приміщення за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 на час проведення перевірки, встановлено факт внесення гравцями ставок та отримання відповідного виграшу, а наявні у справі докази містять у собі відомості щодо організації і проведення азартних ігор у приміщенні залу за адресою АДРЕСА_1, яке на час проведення перевірки належало та використовував ФОП ОСОБА_1

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення першої інстанції.

Представник позивача до судового засідання апеляційного суду не з'явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обставини, які мали місце в момент перевірки клубу відео-розваг за адресою АДРЕСА_1, мають ознаки надання послуг у сфері азартних ігор, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 № 1334-VI до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів державної податкової служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - це діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку, а організація і проведення азартних ігор - це діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів учасникам азартних ігор.

Зважаючи на те, що приписами Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» визначено, що застосування штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання несуть суб'єкти господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, правомірність застосування наведених наслідків повинна випливати із встановлення фактів організації та проведення азартних ігор.

Відтак, визначальною ознакою для висновку про наявність у діях відповідача вини у вчинені нею порушень вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» необхідним є встановлення фактів, які б свідчили про створення суб'єктом господарювання умов для проведення таких ігор, а також отримання таким суб'єктом доходу від грального бізнесу.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа -підприємець 16.09.2009 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця серії НОМЕР_1.

01.07.2010 року між ОСОБА_1 (орендар) та ТОВ "Рынок "Престиж" (Орендодавець) укладено договір на оренду місця НОМЕР_2, згідно якого пунктом 1.1. визначено, що орендодавець передає орендарю в оренду місце для надання послуг Інтернет-послуг. Місце передається в кількості одного кіоску, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 12.07.2010 року звернувся до місцевого дозвільного органу з пакетом документів для одержання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою міста Кіровограда стаціонарного, напівстаціонарного об'єкта торгівлі, ресторанного господарства, надання послуг, а саме: зал відеорозваг за адресою АДРЕСА_1.

14.07.2010 року департаментом розвитку торгівлі, побутового обслуговування, транспорту та зв'язку Кіровоградської міської ради надано відповідачу - ФОП ОСОБА_1 дозвіл НОМЕР_3 на розміщення на території об'єкті благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торгівельного та іншого призначення, яким погоджено розміщення залу відеорозваг за адресою по АДРЕСА_1. Спеціалізація об'єкта визначена як комп'ютерні послуги, а також визначено початок роботи об'єкта : з 12.07.2010 року. Термін дії дозволу з 12.07.2010 року по 12.07.2011 року.

27.08.2010 року гр.ОСОБА_2зайшовши в приміщення залу відео-розваг за адресою: АДРЕСА_1 заплатив адміністратору гроші в сумі 10 грн. на що адміністратор ОСОБА_3 «зарядила» гральний автомат на 10 грн. після чого гр.ОСОБА_2 розпочав гру. Діставши виграшу у розмірі 15 грн. гр.ОСОБА_2 попросив адміністратора їх зняти, останній здійснив виплату виграшу у розмірі 15 грн..

Крім того, судом встановлено, що згідно пояснень адміністратора клубу останній приймав у клієнтів кошти, надавав доступ до гральних автоматів, а також видавав кошти у якості виграшу у грі.

Згідно з вищевказаним протоколом огляду місця події у залі відео-розваг вилучені готівкові кошти, отримані від азартної гри у сумі 870 грн. та 6 гральних автоматів, які використовувалися в якості обладнання здійснення такої гри. Вилучені готівкові кошти та комп'ютери знаходяться на зберіганні в УДСБЕЗ УМВС України у Кіровоградській області.

Отже, 27.08.2010 року під час проведення огляду працівниками міліції встановлено, що відповідач, всупереч вимог Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", за допомогою спеціального обладнання, організував та здійснював діяльність з проведення азартних ігор, з метою отримання прибутку.

З огляду на викладене, колегія судів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в клубі за адресою АДРЕСА_1 здійснювалась діяльність з надання послуг азартних ігор, результат яких залежав від випадковості, а для отримання зазначених послуг клієнтами клубу вносились до каси готівкові кошти, які використовувались останніми як ставка з можливістю подальшого отримання виграшу, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на підставі ч.2 ст.3 названого Закону у разі застосування фінансових санкцій суд також зобов'язаний прийняти рішення про конфіскацію грального обладнання, використаного під час вчинення правопорушення у вигляді проведення азартної ігри, яка стала підставою для застосування штрафу до суб'єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів хто є власником гральних автоматів, в матеріалах справи такі докази відсутні, письмові поясненнями адміністратора та відвідувачів клубу не містять відомостей щодо належності гральних автоматів ФОП ОСОБА_1

Враховуючи , що за змістом ч.1 ст.3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» санкція у вигляді конфіскації грального обладнання є обов'язковою складовою фінансової санкції, яка застосовується в усіх випадках поряд зі штрафом, за порушення суб'єктом господарювання заборони на організацію та проведення азартних ігор, колегія суддів зазначає, що санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає в примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. А відтак, за правопорушення, вчинене однією особою, не може притягатись до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

Враховуючи наведене, не підлягає конфіскації на підставі частини 1 статті 3 Закону № 1334-VI гральне обладнання, яке, хоча і використане суб'єктом господарювання під час вчинення ним порушення заборони на ведення грального бізнесу в Україні, але при цьому належить на праві власності іншій особі.

Отже, для правильного вирішення питання щодо конфіскації грального обладнання необхідно встановити факт приналежності відповідного обладнання на праві власності саме ФОП ОСОБА_1.

Щодо вимог про стягнення до Державного бюджету України прибутку у розмірі 870,00 грн. від проведення азартних ігор, вилучений згідно протоколу, суд дійшов правильного висновку, що посадовими особами, які вилучали грошові кошти не здійснено розмежування, яка саме сума грошових коштів є прибутком від проведення азартних ігор, а яка сума є прибутком від незабороненого виду діяльності - надання послуг доступу до мережі Інтернет, а тому вимога щодо перерахування до Державного бюджету України всієї суми грошових коштів вилучених з місця події не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується, з висновками суду першої інстанції, що факт здійснення відповідачем діяльності з організації і проведення азартних ігор є встановленим, а тому, притягнення останнього до відповідальності є правомірним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 17.11.15 р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2015р. у справі № 2а-4611/10/1170 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак