Справа № 2-а-486/10
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-486/10
Провадження № 2-а-486/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Зеліско Р. Й. при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.11.2009 року серії ВС № 070306.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.11.2009 року серії ВС № 070306 про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дану постанову вважає незаконною, оскільки він дійсно 11.11.2009 року по автодорозі Київ-Чоп в с. Гамаліївка керував автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 де був зупинений інспектором ДАІ, який звинуватив його в тому, що він керував транспортним засобом з перевищенням швидкості руху на 30 км./год., чим порушив вимоги ПДР України, тим саме скоїв адміністративне правопорушення. На вимогу інспектора він предявив усі необхідні документи після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження. Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки інспектор ДАІ вимірював швидкість руху його автомобіля за допомогою технічного засобу - приладу Візир і на його вимогу не надав жодних документів щодо сертифікації даного приладу та документів щодо повноважень інспектора користуватись даним приладом. Крім того, інспектор не надав жодних доказів того факту, що даним приладом вимірювалась швидкість саме його автомобіля. Внаслідок цього, просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 11.11.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 122 КпроАП України.

В судовому засіданні позивач свої вимоги позовні підтримав з вищевикладених підстав.

Представники Управління ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області в судове засідання не зявилися і не висловили свого відношення до заявленого позову.

Суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2009 року інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 122 ч.1 КпроАП України, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 11.11.2009 по автодорозі Київ- Чоп в с. Гамаліївка керував автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з перевищенням швидкості руху на 30 км/год., чим порушив вимоги ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом Візир». Цього ж дня, було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпроАП України.

Інших матеріалів, зокрема матеріалів адміністративної справи (незважаючи на вимогу суду) сторонами суду не представлено.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обовязок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного, повного, обєктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України субкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. .

У разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 Кпро АП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, і це вказано в постановві про адміністративне правопорушення, що швидкість автомобіля вимірювалась приладом Візир . Однак, даний прилад не належить до технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки даний прилад не обладнаний функціями фото- і кінозйомки, відеозапису.

Внаслідок цього, суд вважає неправомірним використання показів приладу Візир не обладнаного функціями фото- і кінозйомки, відеозапису в якості доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, саме покази даного приладу лягли в основу складеної постанови про адміністративне правопорушення, а будь-які інші докази передбачені ст. 251 КпАП України при складенні постанови про адміністративне правопорушення відсутні, в тому числі і протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальност, тому складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним. Внаслідок вищевикладеного, суд вважає, що є неправомірним використання даного доказу при розгляді адміністративної справи та подальшого винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст., ст. 7- 14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 11.11.2009 року серії ВС № 070306 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. Й. Зеліско