Справа № 823/144/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/35837/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області, Реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа - Фермерське господарство «Голден», про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області, Реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа - Фермерське господарство «Голден», про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та Фермерським господарством «Голден» подано заперечення на касаційну скаргу, в яких вони просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі поданого ОСОБА_3 пакету документів, 23.07.2007 року державним реєстратором Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області було проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «Голден», ідентифікаційний код - 35132703, адреса: вул. Леніна, 146, с. Шельпахівка, Христинівського р-ну., Черкаської області.

Вважаючи, що реєстрація Фермерського господарства «Голден» є незаконною, оскільки ОСОБА_3 не були дотримані обов'язкові умови для реєстрації фермерського господарства, а саме: відсутність у ОСОБА_3 документу про проходження професійного відбору, а також відповідної освіти в сільськогосподарській сфері, отже незаконне створення ОСОБА_3 та здійснена його державна реєстрація Христинівською районною державною адміністрацією обурює позивача як мешканця села Шельпахівка, а незаконна діяльність вказаного господарства завдає йому шкоди, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначено Законом України «Про фермерське господарство».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Фермерське господарство має своє найменування, печатку і штамп.

Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про фермерське господарство», право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив бажання та пройшов професійний відбір на право створення фермерського господарства.

Частинами 1 - 3 статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація фермерського господарства здійснюється у виконавчому комітеті міської, районної у місті ради або в районній, районних міст Києва і Севастополя державних адміністраціях за місцем проживання особи або місцезнаходженням земельної ділянки.

Для державної реєстрації фермерського господарства голова фермерського господарства або уповноважена ним особа особисто або поштою (рекомендованим листом) подає до органу державної реєстрації:

а) засновницькі документи (установчий договір про створення фермерського господарства та Статут фермерського господарства);

б) реєстраційну картку встановленого зразка, яка є заявою про державну реєстрацію фермерського господарства;

в) копію документа, що засвідчує наявність у громадянина на праві власності чи оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення;

г) документ, що посвідчує внесення плати за державну реєстрацію фермерського господарства.

Для реєстрації фермерського господарства забороняється вимагати інші документи або відомості, ніж перелічені у цій частині.

Для здійснення державної реєстрації Фермерського господарства «Голден» ОСОБА_3 державному реєстратору були надані:

- довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про резервування найменування юридичної особи;

- реєстраційна картка встановленого зразка;

- квитанція про внесення плати за державну реєстрацію фермерського господарства;

- рішення засновників № 1;

- державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 23.07.2007 року, виданий до державної реєстрації на ім'я засновника та статут Фермерського господарства «Голден».

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців (на час виникнення спірних правовідносин) було врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців».

Згідно із частиною 11 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців», державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, якщо:

- документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації;

- документи не відповідають вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 8 та частиною п'ятою статті 10 цього Закону;

- до державного реєстратора надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій;

- документи подані не в повному обсязі;

- документи подано особою, яка не має на це повноважень.

Згідно із статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців», підстави для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, якими є:

1) невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи;

2) невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону;

3) порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема:

- наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи;

- невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі;

- наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону;

- наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися;

- використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Оскільки перелік документів для державної реєстрації фермерського господарства є вичерпним, і ним не передбачено надання документів про проходження професійного відбору та про наявність відповідної освіти в сільськогосподарській сфері, а ОСОБА_3 було надано всі документи, визначені Законом України «Про фермерське господарство», та в повній мірі була дотримана процедура реєстрації такого господарства, у державного реєстратора не було правових підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації господарства, без розгляду чи відмови у проведенні такої реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 року у справі 21-1115во10.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки позивачем не надано суду доказів та з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваними діями та рішенням відповідача порушені його права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів погоджується з висновками суддів попередніх інстанцій про те, що державна реєстрація Фермерського господарства «Голден» була проведена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, отже відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій є законними і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області, Реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа - Фермерське господарство «Голден», про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз