Справа № 713/54/16-а
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/54/16-а
Провадження №2-а/713/4/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до голови Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.

В позові вказувала, що 16.12.2015 року Вашківецький міський голова ОСОБА_2 видав розпорядження за №144, яким оголосив їй догану за відсутність на роботі 11.12.2015 року більше трьох годин без дозволу та відома міського голови.

Вважає розпорядження незаконним, оскільки воно суперечить ст.14 ЗУ «Про державну службу», ст.ст.147, 149 КЗпП України, та підлягає скасуванню. Вона є державним службовцем, а згідно ЗУ «Про державну службу» на державних службовців розповсюджуються норми трудового законодавства, в тому числі трудових прав. Відповідно до чинного законодавства дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника за вчинення ним порушення трудової дисципліни.

Зазначала, що 11.12.2015 року захворіла і змушена була звернутися за наданням медичної допомоги з приводу гострого отиту. Вона знаходилась у Вижницькій центральній районній лікарні, про що свідчить довідка лікаря цієї медичної установи - отоларинголога (ЛОР) ОСОБА_3, яку надала по місцю роботи. Тобто вона була відсутня на робочому місці з поважних причин - хвороби і підстав для накладення на неї дисциплінарного стягнення згідно чинного трудового законодавства у Вашківецького міського голови не було.

Просила визнати не чинним та скасувати розпорядження Вашківецького міського голови ОСОБА_2 №144 від 16.12.2015 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани та зобов'язати скасувати вказане розпорядження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримала повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні відповідач голова Вашківецької міської ради ОСОБА_2 заявлений позов не визнав, щодо винесення рішення покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Даний спір за участю голови Вашківецької міської ради Вижницького району, як посадової особи суб'єкта владних повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є публічно-правовим і його вирішення згідно п.2 ч.1 ст.17 КАС України, належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки виник у зв'язку з проходженням ОСОБА_1 публічної служби.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працює на посаді начальника загального відділу Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області.

15.05.2006 року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, про що 15.05.2006 року зроблено запис у трудовій книжці, що підтверджується її копією.

Розпорядженням голови Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_2 від 16.12.2015 року №144 «Про дисциплінарну відповідальність» оголошено ОСОБА_1 догану за відсутність її на роботі 11.12.2015 року більше трьох годин без дозволу та відома міського голови, що підтверджується його копією.

Згідно копії акту від 11.12.2015 року комісія у складі ОСОБА_2 міського голови, ОСОБА_4 секретаря міської ради, ОСОБА_5 заступника міського голови, ОСОБА_6 спеціаліста І категорії, ОСОБА_7 секретаря друкарки склали цей акт про те, що ОСОБА_1 11.12.2015 року з 09.00 год. до 14.00 год. була відсутня на роботі.

З копії пояснюючої записки заступника міського голови ОСОБА_5 від 15.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 10.12.2015 року повідомила йому, що 11.12.2015 року їде у м. Вижниця до ЛОР-лікаря, на що він сказав телефонувати до голови міської ради.

14.12.2015 року на ім'я міського голови ОСОБА_2, позивач надала пояснюючу записку про те, що 10.12.2015 року у неї було погане самопочуття (боліла голова, висока температура, шум і закладені вуха) і його не було після 14.00 год. на робочому місці до кінця дня, тому вона повідомила заступника міського голови ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, що 11.12.2015 року вона поїде до ЛОР у м. Вижниця для обстеження і лікування оскільки у м. Вашківці лікаря ЛОР немає. Про її відвідування підтвердження ЛОР ОСОБА_3 надав довідку. Крім того після відвідування ЛОР-лікаря з реєстратури лікарні зателефонувала до голови міської ради і повідомила, що знаходиться у лікаря. У відповідь почула, що її до лікаря ніхто не відпускав. По приїзду з лікарні з довідкою не мала можливості надати її, оскільки його до кінця робочого дня на робочому місці не було. Крім того головним бухгалтером ОСОБА_10 їй було доручено занести в соцстрах та фінвідділ бухгалтерські документи, а також із ремонту взяти картридж. Ці доручення виконала в очікуванні до лікаря. Тому підстав з приводу порушення трудової дисципліни з її боку та позбавлення її премії з його слів безпідставні.

Та обставина, що 11.12.2015 року з 10.00 год. до 13.10 год. ОСОБА_1 відвідала Вижницьку ЦРЛ, підтверджується копією довідки лікаря ОСОБА_3 КУ «Вижницька ЦРЛ».

У зв'язку з викладеним позивачка вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню розпорядження голови Вашківецької міської ради ОСОБА_2 №144 від 16.12.2015 року, тому і звернулася до суду.

ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно ст.19 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов'язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 2 розділу Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про державну службу» дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Порядок застосування таких заходів впливу у ЗУ «Про державну службу» не передбачено, а тому повинен застосовуватись порядок застосування дисциплінарних стягнень, що визначений Кодексом законів про працю України.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок - винне, протиправне невиконання або неналежне виконання державним службовцем покладених на нього посадових обовязків (порушення трудової дисципліни), за яке передбачається дисциплінарна відповідальність.

До складу дисциплінарного проступку включається суб'єкт, суб'єктивна сторона, об'єкт і об'єктивна сторона.

Суб'єктом дисциплінарного проступку є особа, яка перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем.

Суб'єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина і виступає в двох формах: умислу чи необережності.

Умисна вина передбачає, що особа усвідомлювала протиправність свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки й бажала або свідомо допускала їх настання.

Для дисциплінарного правопорушення найбільш характерною є вина у формі необережності.

Необережність, як форма вини передбачає, що особа усвідомлювала протиправність своєї поведінки, передбачала її шкідливі наслідки, проте легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала, хоча повинна була їх передбачити.

В усіх випадках наявності вини спільним і обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння, якщо ж немає усвідомлення немає і вини.

Водночас немає вини у діях працівника у разі потреби екстреного звернення за медичною допомогою, хоча б лікарняний листок йому і не був виданий, тобто коли в діях працівника міститься ознака крайньої необхідності.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб'єкта, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою правопорушника.

Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Загальним об'єктом дисциплінарного проступку є дисципліна праці. Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обов'язково встановлювати чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Згідно п.20 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно із приписами ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що перебування ОСОБА_1 11.12.2015 року з 10.00 год. до 13.10 год. у ЛОР-лікаря КУ «Вижницька ЦРЛ» ОСОБА_3, виключає наявність в її діях вини, тобто субєктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а тому не може бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Крім того відповідачем не було взято до уваги Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМ України від 13.06.2000 року №950 (далі Порядок), для встановлення всіх обставин справи, причин та умов, що призвели до порушення державним службовцем та прийняття відповідного рішення відносно посадової особи.

Відповідно до Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування проводиться службове розслідування у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Службове розслідування відповідно до Порядку проводиться за рішенням керівника органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Підставою проведення службового розслідування має бути розпорядження керівника органу, в якому працює зазначена особа, виданий на підставі доповідної записки його заступника або керівника структурного підрозділу тощо.

У розпорядженні зазначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування.

За результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування; посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування; результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень; обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством; пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством, під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Після чого акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування.

За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

Законодавством України передбачено, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення працівником трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, відповідач повинен навести конкретні факти допущеного позивачем невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків, відповідно до Порядку.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що безпосереднім наслідком забезпечення реалізації прав посадової особи органу місцевого самоврядування на зняття безпідставних звинувачень або підозри є рішення керівника про призначення службового розслідування.

Однак, матеріали справи не містять, а відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції не надано суду доказів дотримання вимог вищезазначених норм права та проведення службового розслідування при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, що є порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб органу місцевого самоврядування.

За правилами ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

А згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень не доведено суду належними та допустимими доказами факту правомірності застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а оскаржуване розпорядження видано необґрунтовано, без врахування всіх обставин і підстав справи, з порушенням діючого законодавства, аналіз якого проведено в даній постанові, без дотримання принципу пропорційності, що має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування розпорядження голови Вашківецької міської ради №144 від 16.12.2015 року про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

При цьому Суд вважає, що в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Вашківецького міського голови ОСОБА_2 скасувати вказане розпорядження необхідно відмовити, оскільки вона є зайвою, так як дане розпорядження скасовується судом.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі Конституції України, ст.ст.147-150 КЗпП України, ст.ст.2, 19, 2 розділу Прикінцеві та Перехідні положення ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.14 ЗУ «Про державну службу», ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМ України від 13.06.2000 року №950, керуючись ст.ст.2, 3, 6, 9, 11, 14, 17, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 16.12.2015 року №144 «Про оголошення догани ОСОБА_1».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: І. В. Пилип'юк