Справа № 522/6961/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2016 р. м. Київ К/800/41458/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просив зобов'язати відповідача виділити позивачу житлову площу.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 03 березня 2007 року та вкладкою до нього № НОМЕР_2 від 03 березня 2007 року, виданими Одеською обласною державною адміністрацією.

Крім того, ОСОБА_4 має статус інваліда ІІ групи і користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 07 березня 2007 року, виданого Малиновським управлінням праці та соціального захисту населення м. Одеси.

Згідно копії довідки Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради від 12 березня 2012 року №329909.70.12 за позивачем нерухоме майно на праві приватної власності станом на 12 березня 2012 року не зареєстроване.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання від 16 березня 2012 року №136 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зі складом сім'ї: неповнолітніми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані за місцем переважного знаходження за юридичною адресою КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» м. Одеса, вул. Л. Толстого.

ОСОБА_4 неодноразово звертався до органів місцевого самоврядування з питанням щодо надання йому житлової площі зі складом сім'ї три особи, проте позивачу було відмовлено у позачерговому наданні житла та роз'яснено його право на поліпшення житлових умов відповідно до вимог статей 42, 43 Житлового кодексу Української РСР.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що надання позивачу та членам його сім'ї житла поза чергою серед такої ж категорії осіб, може призвести до порушення житлового законодавства та соціальної справедливості по відношенню до сімей громадян, які перебувають у черзі раніше.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Водночас, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02 грудня 2014 року у справі №21-530а14.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом прав, що виникли з житлових правовідносин, цей спір не є публічно-правовим і для нього встановлений інший порядок судового вирішення, а тому зазначена справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Спір у справі, що розглядається, стосується права на отримання житлової площі, тобто цивільного права, а отже, суди помилково розглянули даний спір в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало