Справа № 806/5315/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"02" лютого 2016 р. Справа № 806/5315/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Котік Т.С.

Моніча Б.С.,

при секретарі Жарському В.В. ,

за участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" грудня 2015 р. у справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про стягнення витрат ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов'язані з його утриманням у університеті, в сумі 40461,38 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач був звільнений з органів внутрішніх справу запас за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.12.2015 року позов Харківського національного університету внутрішніх справ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь державного бюджету в особі Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з його утриманням в сумі 40461,38 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2010 року між відповідачем, Університетом (Виконавець) та ГУМВС в Житомирській області (Замовник) укладено тристоронній договір (далі Договір) про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10 серпня

2010 року №403 о/с ОСОБА_3 прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом з 30 серпня 2010 року та присвоєно звання рядовий міліції .

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.02.2014 року №34 о/с ОСОБА_3 відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України в Житомирській області.

29 жовтня 2015 року наказом УМВС України в Житомирській області №288 о/с відповідача звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил за п.64 "ж" (за власним бажанням).

Листом УМВС в України в Житомирській області від 06.11.2015 року №11/7672 повідомлено Харківський національний університет внутрішніх справ про звільнення з органів внутрішніх справ працівника з числа молодих фахівців, які закінчили Університет, а саме ОСОБА_3

Вказана обставина стала підставою для звернення з позов у даній справі.

Вирішуючи справу та задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ніс витрати, пов'язані з утримання відповідача у період його навчання з 30.08.2010 рік по 28.02.2014 рік, та, що відповідач звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням до встановленого трирічного терміну перебування на службі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.18 Закону України "Про міліцію" (утратив силу 07.11.2015 але діючого на час правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС , витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 01.03.2007 № 313 (далі Порядком).

Згідно п.1 Порядку відшкодування здійснюється у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Пунктом 2 Порядку визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно зі ст. 3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Як встановлено судом, згідно п.2.3.5 Договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ від 01.09.2010 року ОСОБА_3 брав зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, яка визначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років .

Пунктом 2.3.6 цього Договору визначено, що ОСОБА_3 зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком .

У добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовився.

Згідно довідки-розрахунку Харківського національного університету внутрішніх справ від 12.02.2014 року № 4/116д загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_3 за період з 08.2010 р. по 28.02.2014 р. становить 40361, 38 грн. Вказана сума відповідачем не оспорюється.

Виходячи з положень зазначених нормативних актів та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його навчанням у вищому навчальному закладі МВС України, так як він звільнилася з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вузу.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно договору від 01.09.2010 року стороною договору (замовником) є Головне Управління МВС України в Житомирській області не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки вказаний договір укладено відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про міліцію".

Крім того, є безпідставні посилання апеляційної скарги на постанову Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992, згідно якої дія Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням поширюється на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю, оскільки вказаний порядок було розроблено відповідно до статті 52 Закону України "Про освіту".

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінетом Міністрів України від 12.07.2006 р. № 313 , яка є чинною. Предметом спору у даній справі є стягнення витрат пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України під час проходження публічної служби, жодних витрат пов'язаних з наданням освітніх послуг з відповідача не відшкодовано.

Отже, висновки суду першої інстанції не суперечать рішенню Конституційного Суду України від 04.03.2004 року у справі про доступність та безоплатність освіти.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: Т.С. Котік

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "04" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Харківський національний університет внутрішніх справ проспект Л.Ландау,27,м.Харків,61080

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10009

4-третій особі: - ,