Справа № 807/197/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2016 рокум. Ужгород№ 807/197/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (правонаступник Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України") до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 18 січня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 25 січня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі по тексту - відповідач) звернулося Державне підприємство "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі по тексту - позивач), якою просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 жовтня 2014 року за № .

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року, що занесена до журналу судового засідання, відповідно до статті 55 КАС України допущено заміну Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач, зокрема, вказав наступне. На підставі акту про результати планової виїзної перевірки Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" (податковий номер 24249750) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2014 року за № . Цим податковим повідомленням-рішенням було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення на 48975,11 грн., а також нараховано 12243,78 грн. штрафних (фінансових) санкцій. В акті перевірки викладені висновки щодо порушення позивачем положень статті 263 пункту 263.6 підпунктів 263.6.1 та 263.6.5, та пункту 263.7 підпункту 263.7.1 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) на загальну суму 48975,11 грн., у тому числі за IV квартал 2011 року на суму 1918,64 грн. та за I квартал 203 року на суму 46056,47 грн.. Скарга, яка була подана позивачем в порядку адміністративного оскарження залишена без задоволення. Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 17 жовтня 2014 року за № суперечить чинному законодавству. Зокрема позивач зазначив, що відповідно до статті 263 пункту 263.5 підпункту 263.5.1 Податкового кодексу України базою оподаткування є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства). Відповідно до статті 263 пункту 263.2 підпункту 263.2.1 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин. Вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) згідно зі статтею 263 пунктом 263.6 підпунктом 263.6.1 Податкового кодексу України обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з величин. Позивачем розрахована вартість видобутої корисної копалини за фактичними цінами реалізації, яка з точки зору позивача є більшою величиною у розумінні статті 263 пункту 263.6 підпункту 263.6.1 Податкового кодексу України.

18 січня 2016 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить судове засідання 18 січня 2016 року провести за відсутності його представника (а.с. 228).

Представник відповідача під час судового розгляду позовні вимоги заперечив повністю з мотивів, викладених у запереченнях проти адміністративного позову. Зокрема, відповідач вказав, що позивачем не правильно було визначено величину вартості видобутої корисної копалин, у зв'язку з чим внаслідок перерахунку вартості видобутих корисних копалин та відповідно збільшення бази оподаткування цим податком, позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням збільшено грошове зобов'язання з плати за користування надрами на 61218,89грн. у тому числі 48975,11 грн. за основним платежем та 12243,78 грн. штрафними (фінансовими) санкціями.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає необхідним у задоволенні адміністративного позову відмовити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем на підставі акта перевірки № 4634/26-58-22-04-11-24249750 від 01 жовтня 2014 року 17 жовтня 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення за № , збільшено позивачу, грошове зобов'язання зі сплати плати за користування надрами на 61218,89 грн. (у тому числі 48975,11 грн. за основним платежем та 12243,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Перевіркою, результати якої викладені у акті планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року №4634/26-58-22-04-11-24249750 від 01 жовтня 2014 року, зафіксовано, що позивач, у всіх звітних періодах охоплених перевіркою, визначав податкові зобов'язання з плати за користування надрами виходячи із фактичних цін реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини). Згідно із поданими позивачем до податкового органу податковими розрахунками з плати за користування надрами, розрахована позивачем фактична ціна реалізації видобутої корисної копалини визначалась як більша величина у порівнянні з розрахунковою вартістю відповідного виду видобутої корисної копалини.

Перевіркою встановлено, що для визначення розрахункової вартості видобутої корисної копалини позивач враховував витрати пов'язані із буровибуховими роботами, однак при розрахунку позивачем не враховувалися інші витрати пов'язані із виробництвом з "гірничої маси" кінцевої товарної продукції - мінеральної сировини, яка є результатом господарської діяльності гірничодобувного підприємства з видобутку корисних копалин. Неврахування позивачем інших витрат призвело до заниження розрахункової вартості видобутих корисних копалин.

Під час перевірки проведено перерахунок розрахункової вартості видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) та встановлено, що така величина з урахуванням витрат передбачених статтею 263 пунктом 263.6 підпунктом 263.6.5 Податкового кодексу України є більшою ніж розрахована позивачем фактична ціна реалізації.

Відповідно до статті 263 пункту 263.2 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій в користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин.

Базою оподаткування відповідно до статті 263 пункту 263.5 підпункту 263.5.1 Податкового кодексу України є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства).

Вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) згідно статті 263 пункту 263.6 підпункту 263.6.1 Податкового кодексу України обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); за розрахунковою вартістю відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.112 Податкового кодексу України, мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.

Відповідно до пункту 3.14 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ будівельного й облицювального каменю, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві екології та природних ресурсів України від 16 грудня 2002 року за № 199, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 січня 2003 року за № 78/7399 (далі по тексту - Інструкція), товарна продукція гірничого підприємства - продукція, яка вироблена на гірничому підприємстві відповідно до установлених стандартів та технічних вимог споживачів і підготовлена до реалізації.

У цій Інструкції зазначено, що одним із основних видів товарної продукції гірничодобувного підприємства, що провадить господарську діяльність з видобування на родовищах каменю будівельного та облицювального, вважається щебінь для будівельних робіт - згідно з ДСТУ Б В.2.7-75-98 "Щебінь та гравій щільні природні для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт". Разом з тим, вибір раціональної системи розробки родовища природного каменю проводять на підставі техніко-економічного аналізу варіантів систем розробки й технологічних схем переробки сировини, що може включати, у тому числі й виробництво гранітної піщано-щебеневої суміші, гранітної крихти та полімінеральних пісків, вимоги до якості яких регулюються відповідними технічними актами.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.128 Податкового кодексу України, обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини) - обсяг товарної продукції гірничодобувного підприємства, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" обліковується гірничодобувним підприємством як запаси - активи, вартість яких може бути достовірно визначена, для яких існує імовірність отримання їх власником - суб'єктом господарювання економічної вигоди, пов'язаної з їх використанням, та які складаються з: сировини, призначеної для обслуговування виробництва, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, та адміністративних потреб; готової продукції, що виготовлена на гірничодобувному підприємстві, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки в результаті провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин в межах однієї ділянки надр може видобуватися більш ніж один вид товарної мінеральної продукції, кожний з яких є окремим об'єктом оподаткування, Податковим кодексом визначено, що платники виконують ідентифікацію об'єктів оподаткування, що віднесено до категорії видобутої корисної копалини (мінеральна сировина) "відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції" (стаття 263 пункт 263.3 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 45 частини 1 Кодексу України про надра, для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про порядок розробки та обґрунтування кондицій на мінеральну сировину для підрахунку запасів твердих корисних копалин у надрах, що затверджене наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин від 7 грудня 2005 року за № 300, кондиції на мінеральну сировину - сукупність граничних вимог до якості та кількості мінеральної сировини в надрах, гірничогеологічних умов залягання, гірничотехнічних та інших умов розробки продуктивних покладів, дотримання яких під час підрахунку забезпечує найбільш повний й економічно ефективний видобуток і використання наявних запасів та ресурсів корисних копалин.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.51 Податкового кодексу України, добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

Один із методів добування полягає у використанні вибухових матеріалів з метою як відокремлення, так і подрібнення гірських порід. Зокрема, згідно із пунктом 3.6 Інструкції до категорії рваного каменю належать уламки гірської породи неправильної форми, які утворюються в результаті вибуху або подрібнення, зокрема бутовий камінь довільної форми та щебенево-піщана суміш.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.150 Податкового кодексу України, первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію, та збагачення фізико-хімічними методами, а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм).

При добуванні в результаті вибуху утворюється суміш уламків гірських порід різного розміру, у тому числі таких видів товарної продукції, як камінь бутовий та щебенево-піщана суміш. З метою підготовки такої суміші до реалізації шляхом її приведення до вимог стандартів виконуються операції з класифікації уламків за розмірами, які відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.150 Податкового кодексу України віднесено до первинної переробки як складової господарської діяльності з видобування корисних копалин.

На підставі викладеного суд погоджується з висновками відповідача з приводу того, що "гірнича маса", отримана в результаті вибухових робіт, є не класифікованою за розмірами сумішшю уламків, що належать до розмірів класів: піску вапнякового, щебеню вапнякового, каменю бутового вапнякового (товарного) і, які набудуть ознак видобутої корисної копалини в значенні статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.128 Податкового кодексу України після здійснення технологічних операцій - класифікації первинної переробки цієї "гірничої маси".

Таким чином, при провадженні господарської діяльності з видобування корисних копалин, зокрема видобування сировини для бутового каменю (всі види гірських порід, придатність яких визначається державними стандартами, в тому числі для щебеневої продукції), статтею 263 пунктом 263.9 Податкового кодексу України встановлена ставка у розмірі 7,5 відсотка від вартості видобутих корисних копалин - вартості обсягу карбонатного піску, піщано-щебеневої суміші та каменю бутового, що приведені до вимог стандартів якості шляхом класифікації суміші уламків за розмірами, стандартизовані розмірні класи є окремими об'єктами оподаткування платою і по кожному з яких складається окремий додаток до податкового розрахунку.

Враховуючи вищезазначене, Закарпатський окружний адміністративний суд вважає, що перевіркою правомірно проведено перерахунок вартості одиниці видобутої корисної копалини (мінеральної сировини). При цьому при розрахунку до уваги вірно взято податкові витрати, що включаються до розрахунку вартості відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), перелік яких наведено у статті 263 пункту 263.6 підпункті 263.6.5 Податкового кодексу України та вартість яких позивачем була визначена та надана при підготовці відповіді на запит податкового органу.

Порядок обчислення податкових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин встановлений у статті 263 пункті 263.7 Податкового кодексу України.

В результаті проведеного перерахунку вартості одиниці видобутої корисної копалини за розрахунковою вартістю встановлено, що за 3 квартал 2011 року та 1 квартал 2013 року вона перевищує вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) визначеної за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини). Враховуючи дані перерахунку та положення статті 263 пункту 263.6.1 підпункту 263.6.1 та пункту 263.7 підпункту 263.7.1 Податкового кодексу України, перевіркою проведено перерахунок суми податкових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках).

Відповідно до статті 123 пункту 123.1 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи, що позивач невірно розрахував вартість корисних копалин, що в свою чергу призвело до заниження бази для визначення розміру плати за користування надрами, відповідачем на підставі проведеного перерахунку правомірно збільшено позивачеві податкове зобов'язання із плати за користування надрами на суму 48975,11грн. та відповідно до статті 123 пункту 123.1 Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 12243,78 грн..

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закарпатським окружним адміністративним судом під час розгляду даної справи встановлено, що оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення відповідає вищевказаним критеріям.

Використане судом законодавство застосоване на час виникнення спірних відносин.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (правонаступник Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України") до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко