Справа № 02/34-11А/5004
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 березня 2014 року м. Київ В/800/1267/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Гончар Л.Я., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г., Чалого С.Я.,

розглянувши заяву директора представництва Американського об'єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського союзу та представника об'єднання іудейських релігійних організацій України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № 52860/09/9104 за позовом представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського союзу, об'єднання Іудейських релігійних організацій України до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання недійсним дозволу, -

встановила:

Постановою господарського суду Волинської області від 4 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2011 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт від 17 жовтня 2002 року №24.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень є зокрема, неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У заяві про перегляд Верховним Судом України вказаного рішення Вищого адміністративного суду України заявник ставить питання про його скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

До заяви додані копії постанов Вищого господарського суду України від 6 листопада 2012 року у справі № 51/520 та від 18 лютого 2014 року у справі №5015/5527/12.

Слід зазначити, що переметом позову у справі № 52860/09/9104 є правомірність дій управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт від 17 жовтня 2002 року №24. Згідно обставин цієї справи судами встановлено що Єврейське кладовище в м. Володимир-Волинському, не внесене до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2001 р. № 1761. Також встанолено, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 17 жовтня 2002 року №24 був виданий на підставі рішень виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 27.01.2000р. № 116 та від 20.09.2001р. № 340, а законність цих рішень встановлена відповідними рішеннями ВАС України від 19.10.2006 р. та від 27.01.2009 р.

На відміну від рішення щодо якого подана заява про перегляд, у наведених заявником рішеннях мають місце наступні обставини.

Предметом розгляду у справі щодо якої винесена постанова Вищого господарського суду України від 6 листопада 2012 року у справі № 51/520 є скасування: рішень Київської міської ради, договорів оренди земельної ділянки, договорів купівлі-продажу земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку.

Предметом розгляду у справі щодо якої винесена постанова Вищого господарського суду України від 18 лютого 2014 року у справі №5015/5527/12 є зобов'язання провести протиаварійні роботи на земельній ділянці.

При цьому об'єкти нерухомості про які ідеться у постановах Вищого господарського суду України від 6 листопада 2012 року у справі № 51/520 та від 18 лютого 2014 року у справі №5015/5527/12 внесені до державного реєстру нерухомих пам'яток України та внесені списку Світової спадщини ЮНЕСКО.

Із зазначеного вбачається, що правовідносини у справі щодо якої прийнята ухвала Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року не є подібними із правовідносинам у справах щодо яких ухвалені постанови Вищого господарського суду України від 6 листопада 2012 року та від 18 лютого 2014 року, у зв'язку із чим немає підстав вважати, що у подібних правовідносинах одні й ті ж самі норми матеріального права застосовані неоднаково.

Таким чином, відсутні підстави для подання заяви про перегляд судових рішень згідно ст. 236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обговоривши доводи заяви, виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити в допуску справи за заявою директора представництва Американського об'єднання комітетів для Євреїв бувшого Радянського союзу та представника об'єднання іудейських релігійних організацій України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: