Справа № 22-а-11012/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО червня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Поліщука М.А.

судців: Фінагєєва В.О., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Федоровича до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

встановила:

В березні 2009 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати відмову відповідача щодо виплати їм щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дітям війни, неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування їм як дітям війни, державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити виплату за період 2006-2008 роки.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 травня 2009 року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок і а виплату позивачам щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачам недоплаченої як дітям війни щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії1 за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 0e.0e.2008 року по 01.01.2009 року. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Кагарлицькому районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.І ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,

посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за

змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачі перебувають на обліку в УПФУ у Кагарлицькому районі Київської області, отримують пенсію за віком та мають статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їм виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 4 і розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст сгатгі 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 3-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та npv внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про ге, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати

пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної сгатгі таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Довели відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цюї катеї срії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія судді* не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачів недораховану щомісячну державну соціальну допомог;- & розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01 січня 2008 року.

Рч"' і/(М-ЧО'Ні положення ст 99 КАС відповідно до якого для звернення до адміша раї явного су захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний < яки; якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна Зч.іа дізнаїися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, згідно рішення Конституційного

України У !0 рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають '.адоволеїшк > 22 лп дня 2008 року по 3 1 гру дня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні. Керуючись сі. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицького району -

задовольни™ частково.

Змінити постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 травня 2009 року в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицького району Київської області нарахувати на користь ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.6 Закон) України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2009 року, та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щомісячну чержавну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня : і грудня 2008 рок/ відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни"

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання

законної сили.

Головуючий

судді