Справа № 826/6162/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Київ К/800/64139/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Іваненко Я.Л.,

Стародуба О.П.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому (з урахуванням уточнень) просив визнати протиправним та скасувати накази Міністерства внутрішніх справ України від 09.04.2014р. №265 «Про надзвичайну подію за участю працівника ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4 та покарання винних» та ГУМВС України в Київській області від 14.04.2014р. №226 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_4; поновити його на займаній посаді начальника відділу організації служби та забезпечення масових заходів Управління громадської безпеки ГУМВС України в Київській області з 15.04.2014р.; зобов'язати ГУМВС України в Київській області виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач (Міністерство внутрішніх справ України) в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач працював в ОВС України; остання займана посада - начальник відділу організації служби та забезпечення масових заходів Управління громадської безпеки Головного управління МВС України в Київській області; спеціальне звання - майор міліції.

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 09.04.2014р. №265 «Про надзвичайну подію за участю працівника ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4 та покарання винних» за порушення вимог ст.ст.2, 4, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось в грубому порушенні транспортної дисципліни, безпідставному, з порушенням норм законодавства використанні на службовому транспортному засобі номерних знаків, які рахуються за автомобілем, що перебуває у розшуку, використанні службового автомобіля в нічний час у власних потребах, порушенні встановлених вимог щодо позагаражного зберігання службового автотранспорту, скоєнні дорожньої транспортної пригоди і залишенні місця події, начальника відділу організації служби та забезпечення масових заходів Управління громадської безпеки ГУМВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ України за п.«є» ст.64 (за порушення дисципліни) Положення №114.

На підставі вказаного наказу наказом в.о. начальника ГУМВС України в Київській області від 14.04.2014р. №226 о/с «По особовому складу» ОСОБА_4 звільнено з ОВС у запас (із поставленням на військовий облік) з 14.04.2014р.

Підставою для видання вказаних наказів став висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю працівника ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4, затверджений Міністром внутрішніх справ України 09.04.2014р., в якому зафіксовано, зокрема, що 13.03.2014р. приблизно о 03:00 на перехресті вулиць Краківської та Будівельників позивач, керуючи службовим автомобілем «Skoda-Oktavia» (номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні) з безпідставно встановленими номерними знаками НОМЕР_5 й здійснивши зіткнення з автомобілем «Мазда-3», н.з НОМЕР_2, на великій швидкості залишив місце пригоди та в подальшому о 03:20 на проспекті П.Тичини, 11 у м.Києві, не впоравшись з керуванням, виїхав на праве по ходу руху узбіччя, де скоїв наїзд на перешкоду (дерево та торговий контейнер). Внаслідок вказаної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою грудної і черевної стінки та був доставлений до Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги, в якій, крім іншого, було встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння (вміст алкоголю в крові 0,76%).

Перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння підтверджується й наявними в матеріалах справи виданими Київською міською лікарнею швидкої медичної допомоги документами, зокрема, випискою з медичної карти ОСОБА_4 та довідкою №557 від 13.03.2014р. (аналіз №2238 від 13.03.2014р.), які були досліджені судами попередніх інстанцій та яким останніми надано оцінку.

Разом з тим, як встановили суди, наказом автогосподарства ГУМВС України в Київській області від 11.06.2012р. №95 службовий автомобіль "Skoda Oktavia", номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), було закріплено за позивачем й згідно листа ГУМВС України в Київській області від 26.03.2014р. №559 за вказаним автомобілем зареєстрований лише один номерний знак; будь-які інші номерні знаки на вказаний автомобіль не видавались.

При цьому, ОСОБА_4 було надано дозвіл на зберігання вказаного службового автомобіля поза межами автогосподарства - на території НДЕКЦ ГУМВС України в Київській області, проте з покладенням на нього обов'язку робити відмітки в журналі обліку виїзду та повернення транспортного засобу й щоденно, не пізніше 20:00 інформувати автогосподарство ГУМВС України про час повернення автомобіля.

Щодо обставин використання позивачем на службовому автомобілі НОМЕР_1 (на білому фоні), то згідно довідки УДАІ ГУМВС України в Київській області від 25.03.2014р. №18/3612 вказаний номерний знак зареєстрований Ірпінським ВРЕР Київської області 02.06.1998р. за автомобілем ВАЗ 2101, 1975 року випуску, власником якого є ОСОБА_7, мешканка АДРЕСА_1 й з 18.03.2013р. вказаний автомобіль перебуває в розшуку ДДАІ МВС України в рамках НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_7 на користь КП ЖКГ Вишгородської міської ради заборгованості в розмірі 2569,26 грн.; згідно пояснень ОСОБА_7 своїм автомобілем вона не користується з 2000 року, коли вона його віддала у ремонт, але внаслідок браку коштів не змогла його оплатити.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про правомірність оскаржуваних наказів відповідачів та наявність у них правових підстав для звільнення позивача з займаної посади.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (далі - Положення №114), відповідно до п.«є» ст.64 якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність же службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Так, відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

За змістом ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно ж до ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником, а у разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць; порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України; перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення; небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо; звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці (ст.16 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу (далі - РНС) органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні, закріплено в Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженій Наказом Міністра внутрішніх справ України від 12.03.2013р. №230 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 02.04.2013р. за №541/23073 (далі - Інструкція №230), відповідно до п.1.2 якої службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Згідно з п.2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п.8.1 Інструкції №230).

Отже, за змістом наведених законодавчих норм, підставою для звільнення особи з органів внутрішніх справ за п.«є» ст.64 Положення №114 (за порушення дисципліни) є скоєння ним дисциплінарного проступку, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Дисциплінарного статуту.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Пунктами ж 1.5, 1.9, 2.9 та 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; водієві забороняється, зокрема: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, з номерним знаком, що не належить цьому засобу; у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний серед іншого негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригод та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на викладені обставини та наведені вище норми законодавства, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів щодо вчинення позивачем порушення службової дисципліни, врахування відповідачами при застосуванні до нього такого найбільш суворого дисциплінарного стягнення як звільнення з ОВС тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких його вчинено, зокрема, перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння, та шкідливих наслідків, спричинених внаслідок скоєння дорожньо-транспортних пригод, накладення дисциплінарного стягнення в межах передбаченого ст.16 Дисциплінарного статуту строку, а отже й про правомірність виданих відповідачами наказів про звільнення позивача й, відповідно, відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Здійснивши касаційний перегляд справи, Вищий адміністративний суд України прийшов до висновку, що суди попередніх інстанцій при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій не допустили порушень норм матеріального чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,220-1,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Іваненко Я.Л.

Стародуб О.П.