Справа № 2а-242/12
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2012-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-242/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2012 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської Тонієвич О.В.

при секретарі Біленькій Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище адміністративним позовом.

Посилалась на те, що з 2004 року вона перебувала на обліку в ОСОБА_2 пенсійного фонду та отримувала пенсію за віком.

В жовтні 2005 року вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, після чого їй було припинено виплату пенсії.

22 серпня 2012 року вона звернулася до ОСОБА_2 пенсійного фонду в м.Чернівці із заявою про поновлення їй виплати пенсії.

03 вересня 2012 року ОСОБА_2 пенсійного фонду м.Чернівці своїм листом відмовило їй у поновленні виплати пенсії.

У своєму листі відповідач посилався на норму ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою було передбачено, що виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана верховною Радою України.

Разом з тим, оскільки міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем з вказаного вище приводу не укладалося, Пенсійний фонд не вбачає підстав для поновлення виплати пенсії.

Крім того, відповідач вказує, що Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року, яким було визнано неконституційними положення ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Однак такі дії відповідача вона вважає неправомірними та необґрунтованими, так як, вона (позивачка) перебувала в Ізраїлі як громадянка України, а таму має такі ж конституційні права як інші громадяни України, оскільки Конституція та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Просила визнати дії ОСОБА_2 пенсійного фонду м.Чернівці щодо відмови їй у поновленні виплати пенсії за віком неправомірними та зобовязати відповідача поновити їй виплату пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 року.

Розгляд справи відбувався у відсутність позивачки ОСОБА_1, яка в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що повідомлялася судом про місце та час розгляду справи.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м.Чернівці ОСОБА_5 позов не визнала, про що надала свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що з 2004 року ОСОБА_1 перебувала на обліку у Пенсійному фонді та отримувала пенсію за віком (а.с.56-61).

Разом з тим, в жовтні 2005 року вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю після чого їй було припинено виплату пенсії (а.с.6-8,16).

22 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 пенсійного фонду в м.Чернівці із заявою про поновлення їй виплати пенсії (а.с.17).

03 вересня 2012 року ОСОБА_2 пенсійного фонду м.Чернівці своїм листом відмовило їй в поновленні виплати пенсії, посилаючись на те, що згідно ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана верховною Радою України.

Разом з тим, оскільки міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем з вказаного вище приводу не укладалося, а Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року, яким було визнано неконституційними положення ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року, Пенсійний фонд не вбачає підстав для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.18).

Пунктом 2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ст. 51 цього ж Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) п.2 ч.1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначені вище положення визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення , що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Також нормами Конституції України (ст.ст.23,64) передбачено рівність конституційних прав та свобод громадян. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця проживання. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м.Чернівці з приводу відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком є незаконними, оскільки у своїй відмові відповідач посилався на норму закону, яка визнана неконституційною.

Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача ОСОБА_5 на те, що позивачка ОСОБА_1 не перебуває на обліку в ОСОБА_2 пенсійного фонду як отримувач будь-якого виду пенсії, оскільки як вбачається із наданих представниками позивачки письмових доказів, ОСОБА_1 щомісяця отримувала пенсію за віком (а.с.58-61).

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 набула право на перерахунок пенсії за віком, починаючи з 07 жовтня 2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.19,23,64,152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року, ст.ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 12, 14, 158, 159, 160, 161, 162, 186, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Чернівцях з приводу відмови у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Чернівцях нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 07 жовтня 2009 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_6 О. В.