Справа № 802/4173/13-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 січня 2016 р. Справа № 802/4173/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Щербацької О.С.

представника позивача: Тишківського С.Л.

представника відповідача: Янушкевича А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: селянського (фермерського) господарства "Олімп"

до: Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом селянського (фермерського) господарства "Олімп" до Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Протокольною ухвалою суду від 13.08.2015 року неналежного відповідача Козятинську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Вінницькій області замінено на належного - Козятинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення податкового органу прийнято в зв'язку з порушенням положень законодавства, в силу яких використання платником податків сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, тягнуть за собою стягнення до бюджету суми податків, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги.

При цьому, позивач вказує на те, що такі висновки податковим органом обґрунтовано відсутністю в СФГ "Олімп" протягом періоду, що перевірявся, статусу сільськогосподарського виробника - підприємства, яке сплачує фіксований сільськогосподарський податок внаслідок того, що позивачем завищено обсяги реалізованої сільськогосподарської продукції, а також відсутністю сільськогосподарського товаровиробництва, частка якого, у період, за який здійснено перевірку, дорівнює або перевищує 75 відсотків.

В спростування таких висновків позивач зазначає відомості про земельні ділянки, які використано в ході діяльності господарства, суми сільськогосподарського податку сплачені за використання відповідних площ землі. Відповідно, позивач вказує на інші, ніж визначено перевіркою, обсяги вирощеної продукції та наступної її реалізації.

Відтак позивач вважає, що висновки відповідача повністю спростовуються первинними документами, які підтверджують факт здійснення господарством сільськогосподарського товаровиробництва у обсягах необхідних для права користуватись відповідними податковими пільгами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтованість висновків податкового органу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що СФГ "Олімп" зареєстроване Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області 10 січня 2001 року, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №141499 (т. 1, а. с. 12).

З 02 лютого 2001 року позивач зареєстрований платником податку на додану вартість, а з 01 січня 2009 року - суб'єктом спеціального режиму оподаткування, про що свідчить свідоцтво №100169421, згідно якого видами діяльності СФГ є вирощування зернових та технічних культур та надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафтів.

СФГ "Олімп", як суб'єкт спеціального режиму оподаткування, звітувало до Козятинської ОДПІ подаючи загальні та спеціальні декларації.

В період з 15.07.2013 року по 19.07.2013 р. Головним управлінням Міндоходів у Вінницькій області (ГУ ДФС у Вінницькій області) проведено позапланову документальну виїзну перевірку СФГ "Олімп" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.05.2013 року.

Результати перевірки знайшли своє відображення в акті від 30.07.2013 року №8/16-01/31187675 (а. с. 24-64, т. 1), яким встановлено завищення суми податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2012 року на суму 20832 грн. що, на думку податкового органу є порушенням п. 187.1, ст. 187, п. 209.1, п. 209.6 ст. 209 ПК України, суть якого описана в п.п. 3.3.1.2 акту перевірки.

В свою чергу у п.п. 3.3.1.2 акту зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.07.2010 року по 31.05.2013 року встановлено їх завищення в сумі 476 162 грн.

Наведені висновки у акті перевірки обґрунтовано тим, що завищені показники ПДВ відображено СФГ за наслідками реалізації сільськогосподарської продукції, що не підтверджується фактом виробництва.

Встановлено, що загальна сума завищеного, на думку податкового органу, ПДВ становить 496994 грн.,

Як свідчить оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2013 року № воно прийняте на підставі акту перевірки із посиланням на порушення ст. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим СФГ "Олімп" збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ по вітчизняних товарах на 276631,28 грн. виключно за штрафними санкціями, без обрахування основного платежу.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 Податкового кодексу України (далі - ПК України) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно з п. 209.2 ст. 209 ПК України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 209.6 ст. 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно із п. 123.2 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору (обов'язкового платежу) додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів (обов'язкових платежів), що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.

Як свідчать матеріали справи, позивач зареєстрований суб'єктом спеціального режиму оподаткування, до видів діяльності якого входить вирощування зернових та технічних культур та надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафтів.

На підтвердження статусу сільськогосподарського виробника, яке має пільги спеціального режиму оподаткування податку на додану вартість за період, що перевірявся, як докази вирощування зерна позивачем надано наступні договори оренди землі за 2010-2012 роки, укладені з фізичними особами на території Кордишівської, Йосипівської та Сокілецької сільських рад, Козятинського району, Вінницької області, згідно яких в оренду СФГ "Олімп" передані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 188 га (т.1 а.с. 78-250, т. 2 а.с.1-119).

Також на підтвердження реалізації вирощеної продукції позивачем надано такі документи: книга наказів по СФГ "Олімп" щодо прийняття на роботу найманих працівників с. Кордишівка Козятинського району Вінницької області (т. 2 а.с. 124-130), податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (т. 2 а.с. 131-146), акти витрат на насіння і садивний матеріал, видаткові накладні, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, акти оприбуткування власної сільхозпродукції урожаю, акти оприбуткування зерна за 2010-2012 роки, трудові договори з найманими працівниками за січень, квітень 2013 року, довідку про рух коштів по рахунках СФГ "Олімп", договори постачання зерна ТОВ "Зернокомлекс "Сиваш" № 1303-1 від 21.10.2012 року та № 1173-1 від 07.10.2012 року, договір складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна № 51 від 12.11.2012 року, акт державного огляду машин юридичної особи від 19.08.2011 року № 31, розшифровку рахунку 152 "незавершене будівництво" з договорами придбання сільськогосподарської техніки СФГ "Олімп", документи на придбання СФГ "Олімп" комплектуючих, шин, техніки, палива, міндобрив, інших оборотних ресурсів, а також замовлення послуг елеватора, що використовувались позивачем для забезпечення вирощення та реалізації власної сільськогосподарської продукції: договори, розрахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, акти надання послуг елеватора, складські квитанції на зерно на підтвердження зберігання зерна.

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи своєю ухвалою від 28.10.2015 року № К/800/2167/14 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 року, якими даний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2013 року зазначив про те, що надані позивачем первинні документи не підтверджують факту вирощення позивачем сільськогосподарських культур на власних або орендованих виробничих потужностях, а також обсяги вирощеної СФГ «Олімп» продукції.

У зв'язку з цим ВАСУ вказав про необхідність перевірки під час нового судового розгляду справи даних щодо обсягів вирощеної продукції, (встановивши за наслідками дослідження первинних документів наявність у платника відповідних витрат, сукупних такій діяльності, наявність власних або залучених ресурсів для вирощення продукції у відповідних обсягах тощо), обсягів придбаних культур, а також дані щодо обсягів реалізованих позивачем сільськогосподарських культур; порівняти відповідні числові показники та виявити причини їх розбіжностей (у разі наявності таких).

На виконання вказаних вимог ВАСУ щодо дослідження поставлених питань під час нового судового розгляду на пропозицію суду надати документи на підтвердження вирощування, збирання сільськогосподарської продукції, актів виконання робіт із здійснення посіву та використання посівних матеріалів у відповідних обсягах, актів оприбуткування вирощеної продукції та інших документів, складенням яких опосередковуються господарські операції у межах даного виду господарської діяльності відповідні документи, представником позивача вимоги суду не виконані, необхідні докази не надані, причини неможливості надання витребуваних доказів не зазначені.

Відсутність необхідних документів позбавляє суд можливості перевірити обставини та доводи позивача щодо його відповідності критеріям, які надають право на застосування спеціального режиму оподаткування ПДВ, передбаченого для сільськогосподарських підприємств.

При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника позивача, що контролюючим органом не встановлено факту використання СФГ "Олімп" 476162 грн. не за призначенням (не на виробничі цілі) як підставу для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів в спростування позиції відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п. 44.6 ст. 44 ПК України).

Отже, платники податків зобов'язані належним чином вести документальний облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування, з метою підтвердження достовірності витрат та отриманих доходів під час здійснення господарської діяльності.

На противагу наведеним доводам, позивачем під час перевірки не було надано усіх первинних бухгалтерських документів, що підтверджують дані податкового обліку та інших документів щодо визначення повноти та достовірності нарахування об'єкта оподаткування за період з 01.07.2010 року по 31.05.2013 року СФГ "Олімп", про що посадовими особами контролюючого органу було складено акти № 8 від 23.07.2013 року, № 7 від 18.07.2013 року (т. 4, а.с. 73-74, 76-77), що не зроблено під час судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович