Справа № 804/10282/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
при секретаріБезрученко К.В.,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інновація» про накладення арешту на кошти в розмірі 9240243,00 грн.,
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інновація» (ідентифікаційний код юридичної особи 35043996) зареєстроване як юридична особа 17.04.2007, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, який міститься в матеріалах справи, перебуває на податковому у Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та є платником податку на прибуток приватних підприємств.
Пунктом 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інновація» із постановою суду апеляційної інстанції не погодилося та скористалося правом на касаційне оскарження.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання вимог ст. 59 ПК України позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 02.10.2014 № 2778-25 ( форми «Ю») на суму 9240243,00 грн., яка отримана відповідачем 10.10.2014, про що свідчить розпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.
Таким чином, на момент звернення позивача до суду сума податкового боргу підприємства становить 9240243,00 грн.
З метою встановлення наявності майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу позивачем направлено запити до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, Управління Держземагентва у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області.
В ході проведення даних заходів позивачем встановлено відсутність у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.07.2015 № 40499663, відповіддю ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 21.07.2015 №14/1203-3143, листом Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 23.12.2014 № 07.21.13-26/7256 та листом Управління Держземагентва у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 19.12.2014 № 25/453, копії яких містяться в матеріалах справи.
Згідно положень п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Згідно п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Згідно роз'яснень, наданих Вищим адміністративним судом України в Інформаційному листі від 29.04.2013 № 642/12/13-13, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.
Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Також у вказаному вище листі зазначено, що сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Наведене пояснюється похідним характером адміністративного арешту майна (у тому числі коштів) як засобу забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань. Отже, арешт може стосуватися лише того майна (коштів), яке є необхідним для виконання певних зобов'язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
Що стосується вимоги позивача про накладення арешту на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення рішення суду, суд зазначає, що вказана позовна вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню судом, оскільки є вимогою на майбутнє, її задоволення призведе до порушення прав Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інновація» та втручання в його господарську діяльність. Також, суд зазначає, що право податкового органу на звернення до суду з вимогами на майбутнє Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено, а таке звернення прямо суперечить завданням адміністративного судочинства, наведених у ст. 2 КАС України.
Відповідно до ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інновація» про накладення арешту на кошти в розмірі 9240243,00 грн. задовольнити частково.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова