Справа № 183/8035/15
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/8035/15
№ 2-а/183/22/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Орлівщинського сільського голови Гаценка Віктора Васильовича, Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати неправомірними дії Орлівщинського сільського голови Гаценко В.В. у підписанні рішення №20-40/ІV від 26 червня 2015 року Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, визнати незаконним та скасувати рішення № 20-40/ІV від 26 червня 2015 року Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позов обґрунтовано тим, що 26 червня 2015 року сесія Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області розглянула заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, площею 0,6600 га у власність шляхом викупу та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно з протоколом 40 сесії VI скликання Орлівщинської сільської ради, загальна кількість депутатів Орлівщинської сільської ради складає - 29 депутатів; на 40 сесії VI скликання були присутні 23 депутата та голова сільської ради. Приймали участь у голосуванні 23 депутата, з яких за прийняття оскаржуваного рішення проголосувало 12 депутатів, проти - 7, утрималось від прийняття рішення - 4. Таким чином, згідно з п.1, 2, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рішення № 20-40/ІV від 26 червня 2015 року повинно вважатись не прийнятим, оскільки для його прийняття не отримано більшості голосів від загальної кількості депутатів сільської ради.

Крім того, на сесії 26 червня 2015 року депутатами виявлено недостовірні відомості у поданих ОСОБА_4 на розгляд сесії документах, що є підставою для відмови в продажу земельної ділянки згідно ч.5 ст.128 ЗК України. Зокрема, на плані заявленої земельної ділянки розташований об'єкт нерухомого майна (овочесховище), на який заявник не надав документу на підтвердження права власності на таке майно. Також, стосовно інших об'єктів нерухомого майна, розташованих на заявленій земельній ділянці, заявник подав відомості про нерухоме майно, що має різні адреси та не надав документ про наявність або відсутність права користування даною земельною ділянкою та земельними ділянками під іншими об'єктами нерухомого майна на праві власності, а також те, що об'єкти нерухомого майна, які є у власності заявника, об'єднані в єдиний майновий комплекс з відповідною адресою заявленої земельної ділянки. Крім того, загальна площа земельних ділянок під об'єктами нерухомого майна на праві власності заявника не відповідає заявленій площі земельної ділянки для викупу. Так, до заяви на викуп земельної ділянки не надано копій документів на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, а також відомостей про право користування даною земельною ділянкою що свідчить про не відповідність рішення № 20-40/ІV від 26 червня 2015 року Конституції та Закону України «Про місцеве самоврядування України».

Водночас, голова Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Гаценко Віктор Васильович, без огляду на протиправність рішення, прийняття його неповноважним складом ради та відсутність належних документів на його обґрунтування, підписав рішення 20-40/ІV від 26 червня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки», яким фактично надав дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,6600 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1, б/н у власність шляхом викупу, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Вказує на те, що означені дії Гаценко В.В. стосуються прав та інтересів позивача, як жителя села Орлівщина і члена Територіальної громади села Орлівщина, статус якої закріплено Статутом, зареєстрованим 01 березня 2013 року відповідним органом Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Зазначив, що з приводу дій голови Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - Гаценка Віктора Васильовича, що полягають у підписанні рішення подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що підписанням рішення порушуються права та інтереси позивача, як колишнього депутата Орлівщинської сільської ради та члена Територіальної громади села Орлівщина, який має право приймати участь в вирішенні питання щодо відчуження земельних ділянок.

Представники відповідачів, третьої особи в судове засідання не з`явилися, підстав неявки до судового засідання суду не пояснили, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надали, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що з урахуванням положень ст.128 КАС України не є підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши надані суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить наступного.

23 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області із заявою про розгляд можливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,66га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі у власність, шляхом продажу, під об`єктами нерухомості, які належать ОСОБА_4 на праві власності, надано згоду на укладання договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви додано паспорт, картка платника податків, договір купівлі-продажу № 8608 від 30 грудня 2013 року витяг; договір купівлі-продажу № 8607 від 30 грудня 2013 року витяг, договір купівлі-продажу № 1051 від 15 липня 2013 року витяг, договір купівлі-продажу № 1048 від 15 липня 2013 року витяг, договір купівлі-продажу № 1054 від 15 липня 2013 року витяг, договір купівлі-продажу № 327 від 03 квітня 2015 року витяг, договір купівлі-продажу № 325 від 03 квітня 2015 року витяг, ситуаційний план м1:1000 /а.с.7/.

26 червня 2015 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на 40 сесії VI скликання розглянуто заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки ОСОБА_4 Під час розгляду заяви загальна кількість депутатів Орлівщинської сільської ради вказана 29 депутатів; з яких були присутні 22 депутати та голова сільської ради. Прийняло участь у голосуванні 23 депутата, з яких за прийняття оскаржуваного рішення проголосувало 12 депутатів, проти - 7, утрималось від прийняття рішення - 4 /а.с.3-6/.

За результатами розгляду заяви прийнято рішення № 20-40/VI, яким, зокрема, надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,6600 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 б/н, у власність шляхом викупу, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зобов`язано ОСОБА_4 укласти договір на складання проекту землеустрою, подати розроблений проект землеустрою для його розгляду та затвердження у встановленому порядку, рекомендовано ОСОБА_4 провести добровільну державну експертизу землевпорядної документації, провести експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої адресою: АДРЕСА_2 б/н, площею 0,6600 га з метою передачі її у власність шляхом продажу ОСОБА_4, з моменту виготовлення експертної грошової оцінки земельної ділянки затвердити її на черговій сесії сільської ради /а.с.8/.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, ї посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституції України та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п. а, б ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (ст.80 Земельного кодексу України).

Статтею 127 ЗК України визначено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Ст.128 ЗК України встановлює, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату або про сплату першого платежу (у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Зі змісту означеної статті вбачається, що для продажу земельної ділянки в порядку, передбаченому нею, необхідно два рішення органу, уповноваженого розпоряджатися відповідною земельною ділянкою: 1) про надання дозволу на розробку проекту відведення і проведення експертної грошової оцінки та власне 2) про продаж земельної ділянки.

Крім того, нормами статей 186, 186-1 ЗК України передбачено необхідність особи, яка бажає отримати земельну ділянку у власність, придбати земельну ділянку узгодити з відповідним органом проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що також приймається відповідне рішення.

При цьому, нормами означеної статті ЗК України не визначені підстави для відмови органу місцевого самоврядування в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки.

Водночас, такі підстави визначені ч.7 ст.118 ЗК України, у відповідності до якої підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як свідчить оскаржене рішення, особі, яка звернулася із заявою органом місцевого самоврядування надано дозвіл саме на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6600 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 б/н у власність шляхом викупу, укласти договір на складання проекту землеустрою та подати розроблений проект землеустрою для його розгляду та затвердження у встановленому порядку, а не про затвердження проекту землеустрою та про продаж земельної ділянки.

За таких обставин, підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення № 20-40/ІV від 26 червня 2015 року Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області суд не вбачає.

При цьому, посилання на те, що під час розгляду заяви третьої особи відповідачем-2 встановлено чи проігноровано обставини, які-б свідчили про необхідність відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в позові не зазначено та доказів на підтвердження цих фактів з поданих доказів суд не вбачає. Також не надано суду і доказів того, що відповідачем-2 станом на час розгляду справи в суді прийнято рішення про продаж земельної ділянки, дозвіл на складання проекту землеустрою щодо якої надано (АДРЕСА_2 б/н) або затверджений проект землеустрою щодо неї. Крім того, з поданих суду документів вбачається, що подана на розгляд відповідача-2 заява містить документи, передбачені ч.2 ст.128 ЗК України.

Посилання на не врахування відповідачем-2 того факту, що на плані заявленої до придбання земельної ділянки розташовані об`єкти нерухомості, які третій особі не належать, не долучення до заяви доказів на підтвердження права користування земельною ділянкою не є підставою для висновку про протиправність прийнятого відповідачем-2 рішення, а можуть бути, у відповідності до положень ч.5 ст.128 ЗК України підставою для ухвалення рішення про відмову в продажі земельної ділянки.

Розглядаючи вимоги позивача про неправомірність дій відповідача-1, що полягають у підписанні рішення ради, ухваленого на думку позивача неправомочним складом Ради, суд виходить з наступного.

Статтею 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету (п.3 ч.4 ст.42). Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень (ч.5 ст.42).

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

За таких обставин, враховуючи формулювання ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за підстав, визначених позивачем для звернення до суду в цій частині позову - підстав для висновку про те, що для ухвалення того чи іншого рішення ради та набранням ним чинності необхідна наявність більшості голосів від складу ради, а не більшості голосів присутніх на сесії за умови обговорення рішення більшістю від складу ради суд не вбачає, внаслідок чого в задоволенні позову необхідно відмовити.

Крім того, у відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

П.8 ч.1 ст.3 КАС України визначає, що позивачем в адміністративному процесі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України).

Позивач, обґрунтовуючи підстави звернення до суду вказує на те, що оскаржуваним рішенням порушено його, як члена територіальної громади с. Орлівщина та громадянина України права та інтереси. Водночас доказів того, що оскаржуване рішення порушує його особисті майнові чи немайнові права та інтереси, інтереси територіальної громади суду не надано. Доказів того, що позивач, на підставі закону наділений повноваженнями на представництво інтересів територіальної громади, є її членом та силу установчих документів має право представляти її права та законні інтереси суду також не подано.

Означене, на думку суду, є підставою для відмови в позові через відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав позивача.

Оскільки позивача звільнено від оплати судового збору, на підставі ч.5 ст.94 КАС України та у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів понесення відповідачем судових витрат, судові витрати покладають на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Орлівщинського сільського голови Гаценка Віктора Васильовича, Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова в повному обсязі складена 05 лютого 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов