Справа № 653/3742/15-а
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/3742/15-а
Провадження № 2-а/653/12/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

18.01.2016 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.,

за участю секретаря Тимашової Т.А.,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 №422385 від 22 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить скасувати постанову серії ПС2 №422385, винесену відповідачем щодо нього 22.09.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у зазначеній справі у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відносно позивача 22.09.2015 року відповідачем було винесено постанову серії ПС2 №422385, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 255 грн., згідно якої він начебто 22.09.2015 року о 10-50 год., в м. Генічеську по вул. Гоголя, здійснив зупинку та стоянку автомобіля НОМЕР_1, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п.33.3.34 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП. З зазначеною постановою не згоден, оскільки свій автомобіль він часто надає в користування на прохання своїй дружині та брату для вирішення їх справ, які мають посвідчення водія. Тому, можливо відповідач помилково склав протокол та виніс постанову стосовно нього, або сторонні особи представились його прізвищем. Таким чином, зазначене правопорушення він не вчиняв, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, в звязку з чим просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 05.01.2015 року в справі замінено відповідача начальника ВДАІ Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 на належного відповідача - заступника начальника відділу Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення винесені відповідно до встановленого законом порядку, правопорушник ОСОБА_1 під час складання протоколу та при винесенні оскаржуваної постанови жодних пояснень щодо зупинки його автомобіля іншими особами не надав, від підпису в постанові та протоколі про адміністративне правопорушення відмовився в присутності двох свідків. Просив в задоволенні позова відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази у справі, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2015 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №422385 від 22.09.2015 року, винесених начальником ВДАІ Генічеського РВ УМВС України майором міліції ОСОБА_2 ОСОБА_1, 22 вересня 2015 року о 10.50 год., в м. Генічеську по вул. Гоголя, здійснив зупинку та стоянку автомобіля НОМЕР_1, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п.33.3.34 ПДР України, відповідальність за, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП., та на нього накладене адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З приписів ч.2 ст. 19 Конституції України слідує, що органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законодавством. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, та інші, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач не заперечує того факту, що зупинка та стоянка його автомобіля в зоні дії заборонного знаку «Зупинку заборонено» мала місце, але пояснює це тим, що зупинка та стоянка була здійсненна іншою особою.

Свідок ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні пояснив, що даний випадок він не памятає, але зі слів свого брата ОСОБА_1, 22.09.2015 року о 10-50 год. він брав у брата автомобіль НОМЕР_1, для власних потреб, який припаркував по вул. Гоголя в м. Генічеську в забороненому місці.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський Генічеського ВП ГУНМ ОСОБА_4 пояснив, що 22.09.2015 року він перебував на патрулюванні разом із начальником ВДАІ Генічеського РВ УМВС України майором міліції ОСОБА_2, ним був помічений транспортний засіб, легковий автомобіль НОМЕР_2, який знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». За кермом зазначеного автомобіля перебував ОСОБА_1, якому було розяснено причину його зупинки, а також факт вчиненого порушення ПДР України, та повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення та майором міліції ОСОБА_2 винесено відносно ОСОБА_1 постанову у справі про адміправопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255 грн. Під час складання адмінпротоклу ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису в протоколі відмовився в присутності двох свідків, також відмовився від отримання копії постанови. Жодних пояснень щодо того факту, що зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку здійснив не він, а інша особа не надавав, заявив лише, що поспішає та щоб інспектор записав його дані.

Судом в судовому засіданні оглянуто відеозапис від 22.09.2015 року, наданий відповідачем, яким зафіксовано, що саме позивач ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1, що також не оспорював сам позивач в судовому засіданні, пояснень позивача з приводу здійснення зупинки та стоянки вказаного автомобіля іншою особою відеозапис не містить.

Зі змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Відповідно п.33.3.34. Правил дорожнього руху України, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу)

Також, суд враховує зміст п.1.10 Правил дорожнього руху України з якого вбачається, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, також не мала місце.

Отже, зупинка та стоянка транспортного засобу позивача, навіть за умови, що його автомобіль залишила інша особа, не є вимушеною в розумінні Правил дорожнього руху, і не знімає з нього відповідальності за зупинку та стоянку у невстановленому місці, оскільки позивач, як водій транспортного засобу, зобовязаний був на виконання вимог Правил дорожнього руху перед передачею транспортного засобу забезпечити безпеку дорожнього руху.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість винесення оскаржуваної позивачем постанови достовірними та допустимими доказами, які у суду не викликають сумніву.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.6,8,11,69-71,86,159-163,171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до заступника начальника відділу Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 №422385 від 22 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_5