Справа № 2-а-6895/2011
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-6895/2011 рік
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2011 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду в мiстi Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про стягнення доплати до пенсії дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною вiдмову Управлiння Пенсійного фонду України в Долинському районi Івано-Франківської області нарахувати та виплатити йому щомісячне підвищення пенсії як дитинi вiйни в розмiрi 30% мiнiмального розмiру пенсiї за віком, зобов»язати його здійснити перерахунок і виплатити недоплачені кошти з вказаного підвищення пенсії з 17.11.2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни, і з першого січня 2006 року у відповідності до вимог Закону України ««Про соціальний захист дітей війни» йому повинно виплачуватись щомісячне підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак, з 01.01.2008 року вказане підвищення пенсії як дитині війни йому виплачується в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Він звертався до відповідача з письмовою заявою про виплату вказаного підвищення, однак отримав відмову. Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому звернувся в суд з даним позовом.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, де вказав, що управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області при визначенні розміру підвищення пенсії позивачці керувалося чинним законодавством, в тому числі Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки. З 28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» яка набрала чинності з 22.05.2008 року. Відповідно до п.8 даної постанови встановлювалось, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 2008 р. - 48,1 гривні, з 1 липня 2008р. - 48,2 та з 1 жовтня 2008р. - 49,8 гривні. Згідно даної постанови позивачці управлінням з 22.05.2008 року по даний час проводиться підвищення пенсії як дитині війни.

Крім цього п.7 Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" N 3491-VI від 14.06.2011р. який набрав чинності 19.06.2011р. (після опублікування в газеті «Голос України» №110 від 18.06.2011р.) прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4 який установлює, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Отже є законодавчо обумовленою позиція управління в застосуванні порядку виплати підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008р., а тому задоволення позовних вимог судом не можуть виходити за межі дати набрання чинності Закону № 3491-VI від 14.06.2011р. Просить відмовити в задоволенні позову, розгляд справи проводити у його відсутності.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини і надані ними докази, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України» на 2010 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується відтиском штампа «Дитина війни» за підписом начальника управління праці та соціального захисту населення Долинської РДА у паспорті серії СС 238440, виданому Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 02.03.1997 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни, а тому на нього поширюється положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже позивач має право на отримання підвищення пенсії як дитина війни у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом.

Проте, як вбачається з письмових заперечень представника відповідача та позовної заяви, УПФ України в Долинському районі при нарахуванні підвищення пенсії дітям війни з 22.05.2008 року керується постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року.

Однак, суд не може погодитися з правильністю нарахування позивачу підвищення пенсії як дитині війні у розмірах, визначених цією постановою.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивачки.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Пунктом 7 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет України на 2011рік", який набрав чинності 19.06.2011року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011рік".

Відповідно до ст.6 Постанови КМУ від 06.07.2011року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності з 23.07.2011року дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Таким чином слід зобов"язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного підвищення пенсії як дитині війни по час набрання чинності вищевказаної постанови КМУ - по 23.07.2011 року.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки позивачу надано статус дитини війни, він має право на соціальні гарантії, визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а тому з урахуванням пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, його позов слід задоволити частково, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» з 17.11.2009 року по 23.07.2011 року.

Суд вважає, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустив встановлений законом 6-місячний строк на звернення в суд з даним позовом, оскільки постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2009 року було частково задоволено його позов до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області та зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплатити йому щомісячне підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.07.2008 року, тобто без обмеження кінцевим строком. Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2011 року вищевказану постанову Долинського районного суду було скасовано та постановлено нову, якою обмежено строк виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України ««Про соціальний захист дітей війни» - до 16.11.2009 року. Таким чином позивач дізнався про порушення свого права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни за період після 16.11.2009 року тільки після отримання вказаної постанови Львівського апеляційного адміністтративного суду, тобто після серпня 2011 року, а отже пропустив строк на звернення в суд з даним позовом з поважних причин.

На підставі викладеного, ст. 17 п.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року, ст.ст. 19,22 Конституції України, ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Закону України про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11.04.2000 року, керуючись ст.ст.2 9,11,71,99,100,161-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною вiдмову управлiння Пенсійного фонду України в Долинському районi Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 17.11.2009 року по 23.07.2011 року з урахуванням виплачених сум, поновивши позивачу строк на звернення в суд з даним позовом як пропущений з поважних причин.

В решті позову відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: