Справа № 826/25376/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2016 року № 826/25376/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУправління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправним рішення про закінчення виконавчого провадження,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28.10.2015 р. про закінчення виконавчого провадження № 34929221.

Позовні вимоги мотивовані тим, що державний виконавець, з метою своєчасного та повного виконання рішення суду не здійснив всіх, передбачених законом заходів, а тому винесення оскаржуваної постанови є протиправним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що звернення до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення є його правом, а не обов'язком, а тому, на його думку, державний виконавець вчинив всіх заходів щодо виконання рішення суду.

Враховуючи, що в судовому засіданні 26.11.2015 р. представниками сторін було заявлено клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2012 року в адміністративній справі № 2а-15248/11/2670 визнано протиправною бездіяльність УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (надалі - боржник) та зобов'язано повернути належне ОСОБА_1 (надалі - позивач, стягувач) рухоме майно - автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

01.11.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялим М.Г. (надалі - відповідач) відкрито виконавче провадження № 34929221 про примусове виконання виконавчого листа № 2а-152481/11/2670 від 01.10.2012 року, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов'язання боржника повернути належний стягувачу автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

11.11.2015 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представником позивача було встановлено, що постановою від 28.10.2015 року виконавче провадження було закінчено, а матеріали було направлено в порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві для притягнення винних осіб боржника до кримінальної відповідальності.

Позивач, вважаючи, що вказана постанова державного виконавця є передчасною та підлягає скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В той же час, статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2а-152481/11/2670 від 01.10.2012 р. про зобов'язання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві повернути ОСОБА_1 належне їй рухоме майно - автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, про що винесено постанову від 01.11.2012 р. ВП № 34929221.

З метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем було направлено УДАІ ГУ МВС України в м. Києві вимоги від 21.12.2012 р. № 1089/1, від 19.03.2013 р. № 405/1, від 22.05.2013 р. № 405/1, від 03.07.2013 р. ВП 34929221, якими УДАІ ГУ МВС України в м. Києві зобов'язано повернути ОСОБА_1 належне їй рухоме майно - автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Листом від 17.07.2013 р. № 10/19178 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві повідомило, що у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, вимог наказів МВС України від 30.01.2012 № 77 та ГУ МВС України в м. Києві від 26.03.2012 спеціальні майданчики для тимчасового зберігання транспортних засобів, підпорядковані управлінню Державтоінспекції, ліквідовані.

На виконання п. 2 вищевказаної постанови між УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та державним підприємством «Розвиток» 30.03.2012 укладено відповідні договори на зберігання та доставляння транспортних засобів на спеціальні майданчики. З урахуванням наведеного, Вимогу державного виконавця від 03.07.2013 р. (вих. ВП № 34929221) переадресовано ДП «Розвиток».

В свою чергу, ДП «Розвиток» листом від 29.07.2013 № 215 повідомило, що автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 зберігається на спеціальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1. На виконання вимоги від 03.07.2013 р. ВП № 34929221 (вх. № 94 від 22.07.2013 р.) ДП «Розвиток» поверне автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 Для цього власник транспортного засобу має з'явитися з документами, що підтверджують право власності на транспортний засіб за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУ юстиції у м. Києві листом від 07.08.2013 р. ВП № 34929221 повідомлено ОСОБА_1 про те, що з метою отримання вказаного вище автомобіля, вона повинна з'явитися з документами, що підтверджують право власності на транспортний засіб за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1.

Листом від 10.12.2014 р. № 10/26833 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві повідомило державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУ юстиції у м. Києві про те, що з метою виконання рішення суду про повернення транспортного засобу марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося про те, що для отримання автомобіля, їй необхідно прибути до ДП «Розвиток».

З листа УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 24.05.2013 р. № Ч 1209, 1203/1, адресованому ОСОБА_1 вбачається, що її інформували про результати її звернення. Натомість лист від 18.10.2012 № 10/Ч-2207 повернувся із поштового відділення у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи, що автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 був переданий на зберігання до ДП «Розвиток», державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУ юстиції у м. Києві 02.09.2013 р. (справа № 2а-15248/11/2670) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження із УДАІ ГУ МВС України в м. Києві на ДП «Розвиток».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.09.2014 р. по справі № 2а-15248/11/2670 у задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. від 08.09.2013 р. про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

31.01.2015 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка була направлена останньому, згідно листа від 31.01.2015 р. № 89/1.

31.08.2015 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 34929221.

31.08.2015 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення штрафу від 31.08.2015 р. ВП № 34929221, якою за невиконання рішення суду на боржника УДАІ ГУ МВС України в м. Києві накладено штраф у розмірі 680,00 грн., зокрема, винесено вимогу від 31.08.2015 р. № 89/1 про необхідність виконання рішення суду, про що повідомити відповідача в термін до 10.09.2015 р.

Листом від 04.09.2015 р. № 10/18267 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві повідомило, що на зберігання ДП «Розвиток» були передані усі транспортні засоби, які знаходилися в той час на майданчиках УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно листів ДП «Розвиток» № 295 від 31.10.2012 р. та № 215 від 29.07.2013 р. автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 зберігався за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1.

Разом з тим, згідно відповіді ДП «Розвиток» № 872 від 14.01.2015 р., автомобіль марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 на зберігання до ДП «Розвиток» не передавався та на зберіганні не знаходиться.

Відповідно до п. 2.1.1, 2.1.2 договору 5-к, обов'язок щодо належного виконання зберігання транспортних засобів, а також відповідальність за втрату або пошкодження переданих на зберігання транспортних засобів покладено на ДП «Розвиток».

Враховуючи викладене, управлінням ДАІ ГУ МВС України в м. Києві до Дарницького РУ ГУ МВС України 30.03.2015 р. було спрямовано матеріали для проведення перевірки в порядку ст. 214 КПК України та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28.10.2015 р. за повторне невиконання рішення суду на УДАІ ГУ МВС України в м. Києві було накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.

28.10.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві за невиконання рішення суду.

28.10.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», яка листом від 28.10.2015 р. № 89/1 була скерована ОСОБА_1

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить із наступного.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права та обов'язки державного виконавця.

Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не було вжито в повному обсязі всіх, передбачених законом виконавчих дій, оскільки останній не пересвідчився чи було розпочато досудове розслідування з приводу відсутності автомобіля марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 на зберіганні у боржника на підставі листа УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 04.09.2015 р. № 10/18267, та, у випадку, відсутності порушеного досудового розслідування, не звернувся до правоохоронних органів для встановлення місцезнаходження вказаного транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи наведене вище, відповідач повинен був вирішити питання про наявність (відсутність) підстав для зупинення виконавчого провадження до встановлення місцезнаходження транспортного засобу, зокрема в порядку пп. 13 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В порушення вимог даної норми, матеріали справи не містять доказів направлення позивачу оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку про передчасність винесення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві спірної постанови з огляду на невжиття ним всіх передбачених законом заходів для належного виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 28.10.2015 р. про закінчення виконавчого провадження № 34929221.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук