Справа № 2а-2184/11/2670
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2184/11/2670 Головуючий у 1-й інстанції:Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року в адміністративній справі № 2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року в адміністративній справі № 2а-2184/11/2670 та прийняти нове рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 року в адміністративній справі № 2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів, позовні вимоги задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність Міністерства вугільної промисловості України щодо виплати всіх сум, що належать ОСОБА_5 при звільненні; постановлено стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_5 кошти у розмірі 18 062,53 грн. на відшкодування витрат, понесених ним у зв'язку з відрядженнями та стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_5 середній заробіток за затримку виплати заборгованості по відрядженнях протягом 402 робочих днів з розрахунку, що його середньомісячний заробіток становить 3 878,25 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2012 року постанову суду першої інстанції у даній справі залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2012 року задоволено заяву ОСОБА_5 та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року у даній справі.

Судом встановлено, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України звернулось до суду із заявами від19 грудня 2012 року № 17/2002 та від 24 грудня 2012 року № 17/2940 про відстрочку виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року у справі № 2а-2184/11/2670 та про встановлення нового строку для подання звіту про виконання цього судового рішення з підстав того, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року № К/9991/60174/12 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року у справі № 2а-2184/11/2670 та водночас зупинено виконання цих судових рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2012 року відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України тримісячний строк від дати проголошення Вищим адміністративним судом України рішення про результати перегляду в касаційному порядку адміністративної справи № 2а-2184/11/2670 для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року.

25.03.2014 року Вищим адміністративним судом України прийнято ухвалу, якою касаційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у справі № 2а-2184/11/2670 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2012 року скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, а в решті судові рішення залишити без змін.

У зв'язку з наведеним, позивач зазначає, що останнім терміном подання звіту відповідачем про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 року було 25.06.2014 року.

11.07.2014 року, з причини відсутності відшкодування відповідачем позивачеві виплат та компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями в розмірі 18062,53 грн., останнім подано заяву (клопотання) про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в даній частині.

У заяві позивач просив суд повідомити про наявність факту подання відповідачем звіту про виконання судового рішення у встановлений судом строк (тобто до 25.06.2014 року), а також, у разі неподання такого звіту - про накладення штрафу на керівника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідального за виконання, та про стягнення половини суми зазначеного штрафу на користь позивача.

За результатами розгляду даної заяви та наданих під час її розгляду та вирішення письмових пояснень та доказів відповідача, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року заяву ОСОБА_5 задоволено та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України новий строк для подачі звіту про виконання судового рішення у справі № 2а-2184/11/2670 до 23 березня 2015 року, попередити Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, що у разі неподання такого звіту судом буде накладено на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

22.09.2015 року ОСОБА_5, було подано письмові пояснення, в яких зазначає, що у відповідача були наявні у розпорядженні всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів для виконання судового рішення по адміністративній справі № 2а-2184/11/2670 ще з 09.11.2012 року, з супровідного листа відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.11.2012 року № С-14042/5-1, про що не було відомо ні позивачу ні суду, а тому він звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року, та просить:

- скасувати ухвалу від 22.12.2014 року в адміністративній справі № 2а-2184/11/2670 та прийняти нове рішення, в якому заяву позивача від 11.07.2014 року про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити у повному обсязі, а саме: накласти на керівника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідального за виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 року у адміністративній справі № 2а-2184/11/2670, штраф у розмірі 41340,00 грн.;

- стягнути на користь ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_1, виданий 2МВМ Стахановського МВ УМВС України в Луганській області 20.02.1996 року) половину суми зазначеного штрафу, а саме 20670,00 грн. (двадцять тисяч шістсот сімдесят грн.), іншу половину - до Державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 (надалі також ОСОБА_5 або апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, у зв'язку з чим суд дійшов хибних висновків та прийняття оскаржуваного рішення. Зокрема зазначає, що лист ДВС від 06.11.2012 року він міг і не отримати, а зазначені в ньому реквізити є тими реквізитами на які йому мали бути перераховані кошти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 24.02.2015 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (надалі також ВПВР ДВС) на особисте звернення ОСОБА_5 24.02.2015 року було надіслано матеріали виконавчого провадження, а саме:

- супровідний лист від 06.11.2012 року № С-14042/5-1;

- повідомлення про вручення поштового відправлення № 277;

- вимога № 104/1 державного виконавця від 15.10.2014 року № С-9305/2-104/1;

- лист Міненерго вугілля від 09.12.2014 року № 17/2018.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у заяві обставини є необґрунтованими, супровідний лист від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 не містять істотних для справи обставин, а дані обставини могли бути відомі ОСОБА_5 ще у 2012 році.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частина друга статті 245 КАС України встановлює, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Згідно супровідного листа ВПВР ДВС від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 вбачається, що даний лист, разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2012 року, направлявся Міністерству енергетики та вугільної промисловості України (надалі також Міністерство) та ОСОБА_5

Вказаний лист був отриманий Міністерством 09.11.2012 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 277.

Лист ВПВР ДВС від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 містить реквізити Державної виконавчої служби України на які мають бути перераховано кошти.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, даний лист не містить рахунків ОСОБА_5, а отже з даного листа не вбачається що у відповідача були наявні у розпорядженні всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів для виконання судового рішення по адміністративній справі № 2а-2184/11/2670.

Крім того, з повторної вимоги щодо виконання рішення суду № 104/1 від 15.10.2014 року вбачається, що за даними реквізитами Державної виконавчої служби України мають бути перераховані кошти за виконавчий збір в сумі 1806,25 грн., а щодо заборгованості за виконавчим документом у розмірі 18062,53 грн. зазначено, що вона має бути перерахована ОСОБА_5, однак не зазначено жодних його реквізитів для такого перерахування (а. с. 14).

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 помилково вважається, що зазначені в листі ВПВР ДВС від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 реквізити Державної виконавчої служби України є саме тими реквізитами на які йому мало бути перераховано кошти за його зобов'язанням.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.11.2010 року у справі № К-45458/09 «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення.

Колегія суддів зазначає, що вказаний лист ВПВР ДВС від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 не містить інформації про реквізити ОСОБА_5 для перерахування на його рахунок грошових коштів для виконання судового рішення по адміністративній справі № 2а-2184/11/2670, а отже не містить нововиявлених обставин, які були б істотними для справи обставинами.

В свою чергу, з листа Міністерства від 09.12.2014 року № 17/2018 вбачається, що Міністерство повідомляло ВПВР ДВС, що листом від 17.11.2014 року за № 2/17-4864 воно просило у ОСОБА_5 надати реквізити для сплати коштів у розмірі 18062,53 грн., у відповідь на який ОСОБА_5 повідомив про відсутність банківських рахунків, що враховувалось і при винесенні ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що як ні підставу звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 посилається на те, що йому стало відомо про описані у заяві обставини саме з листа ВПВР ДВС від 24.02.2015 року, яким йому було надіслано матеріали виконавчого провадження, а до суду він звернувся. Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, лист ВПВР ДВС від 06.11.2012 року № С-14042/5-1 надсилався в тому числі і самому ОСОБА_5

Зі змісту статті 248 КАС України вбачається, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мають також подаватись обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Зазначена ж норма статті 245 КАС України передбачає чітке визначення, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Ознаки «не були і не могли бути відомі особи» розглядаються як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

В свою чергу, посилання апелянта на можливі недоліки в роботі ДВС України та служби поштового зв'язку, а також на вірогідне неотримання ним вказаного лита є необґрунтованим, оскільки не надано жодного допустимого та належного доказу спростовування цих обставин, а отже не доведено, що зазначені ним обставини не могли бути йому відомі.

Більш того, у відповідності до статті 248 КАС України саме заявник має надавати обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що наведені ОСОБА_5 обставини не містить нововиявлених обставин, які були б істотними для справи обставинами, а наведені посилання на докази, що підтверджували б наявність нововиявлених обставин є необґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_5 є заінтересованою особою у якнайшвидшому перерахуванні йому коштів та вчиненні виконавчих дій. Однак, до 24.02.2015 року не ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до статті 147 КАС України Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 245-253 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 08.02.2016 року.

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.