Справа № 819/3413/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3413/15

21 січня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Цимбала А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вітовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3) звернулась до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11.08.2015 року № 000014/19-18-21-00/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працівниками податкової служби було проведено фактичну перевірку магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за висновками якої складено акт від 29.07.2015 року за № 100/21-00/НОМЕР_1. На підставі акту Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення від 11.08.2015 року № 000014/19-18-21/НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій в розмірі 17000, 00 грн. з посиланням на частину другу статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням з підстав, що під час проведення перевірки та прийняття рішення за її результатами відповідачем були допущенні порушення.

Позивач зазначає, що місцем проведення перевірки став торговий об'єкт за адресою: АДРЕСА_1, до якого позивач не має жодного відношення, так як відповідно до реєстраційного посвідчення воно належить ОСОБА_4 і на даний час окреме приміщення використовується іншим суб'єктом господарювання ОСОБА_5, а сама ж ОСОБА_3 впродовж кількох років не здійснює господарської діяльності.

Крім того, позивач вказує на те, що з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 14 року №71-VIIІ, яким встановлено обмеження щодо перевірок контролюючих органів, зокрема у 2015 та 2016 роках контролюючі органи можуть перевіряти діяльність юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, які мають дохід до 20 мільйонів гривень з дозволу Кабінету Міністрів України; за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки; згідно з рішенням суду; згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, однак оскільки 14.08.2013 року вона подала заяву про припинення дії торгового патенту серії НОМЕР_3 від 01.04.2011 р., отже на момент здійснення перевірки позивач не мала статусу платника податків, щодо якого могла бути проведена фактична перевірка.

Також, у поясненнях на заперечення позивач ставить під сумнів підстави для проведення самої перевірки, а саме підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у якому зазначається, що фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Однак в порушення вимог даної статті, відповідач не представив жодних доказів, що свідчили б про існування таких доказів.

Додатково позивач вказує на те, що при проведенні перевірки працівники ДПІ не представилися та не пред'явили своїх посвідчень. Також зазначає, що в акті перевірки зазначено лише два інспектора, які її проводили, хоча в дійсності службовців було чотири.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у запереченнях, зазначивши, що працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Перевірка проведена в присутності ОСОБА_3, яка відмовилася отримати та ознайомитися із наказом про проведення перевірки №354 та ознайомитись з направленнями на перевірку №535,536, про що свідчить пояснення секретаря Великоглибочецької сільської ради, а також відмовилася надавати будь-які пояснення. Також, ОСОБА_3 відмовилась підписувати та отримувати акт перевірки від 29.07.2015 р. №100/21-00/НОМЕР_1 про що працівниками ГУ складено відповідні акти.

За розглядом акта перевірки Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення від 11.08.2015 року № 000014/19-18-21-00/НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта господарювання ОСОБА_3 фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій в розмірі 17000, 00 грн. з посиланням на частину другу статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Представник відповідача вказує, що порушення, встановлене в ході перевірки позивача, зафіксоване належним чином в акті перевірки, а оскаржуване рішення прийняте на законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Допитані в якості свідків інспектори ОСОБА_7, та ОСОБА_6 підтвердили факт реалізації ФОП ОСОБА_3 алкогольного напою, а саме одна пляшку пива «Чернігівське світле» ємністю 0,5 л., міцністю 4,6%, дата виробництва 04.07.2015 р. за ціною 9,50 грн. без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, встановив наступне.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 28.07.2015р. № 354 "Про проведення фактичної перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_3", та направлення на перевірку від 28.07.2015 № 535 та № 536, виданих ГУ ДФС у Тернопільській області працівниками податкової служби проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Результати даної перевірки оформлено актом від 29.07.2015 року за № 100/21-00/НОМЕР_1. Перевірка проведена в присутності підприємця ОСОБА_3

Як вбачається з наявних матеріалів справи перед початком фактичної перевірки підприємцю ОСОБА_3, було пред'явлено направлення на проведення перевірки, копію наказу про проведення фактичної перевірки та службові посвідчення осіб, які проводили перевірку, однак позивач відмовилася отримати та ознайомитися з даними наказами, а вподальшому відмовилась підписати акт перевірки від 29.07.2015 року за № 100/21-00/НОМЕР_1 про що працівниками податкової служби складено акти про відмову від підпису акту фактичної перевірки від 29.07.2015 року за №98/21-00/НОМЕР_1 та відмови від отримання примірника акту фактичної перевірки за №99/21-00/НОМЕР_2.

Актом перевірки встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_3 алкогольного напою без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме 29.07.2015 року реалізовано одну пляшку пива «Чернігівське світле» ємністю 0,5 л., міцністю 4,6%, дата виробництва 04.07.2015 р. за ціною 9,50 грн.

За розглядом акта перевірки Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення від 11.08.2015 року № 000014/19-18-21-00/НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта господарювання ОСОБА_3 фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій в розмірі 17000, 00 грн. з посиланням на частину другу статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Положеннями пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.3. ч. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України передбачається що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2.5 ч. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно абзацу 5 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відповідно до абзацу 6 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. (відповідно до абзаців 7,8 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України ).

Суд звертає увагу на те, що порушення, на які позивач посилається як на підставу для скасування рішення про застосування фінансових санкцій, а саме, щодо часу, місця проведення перевірки а також процедури складання акту перевірки, судом не приймаються до уваги оскільки дії посадових осіб податкового органу відповідають приписам ст. 80-86 Податкового кодексу України, якими врегульовано порядок проведення фактичної перевірки.

Суд також не погоджується із твердженням позивача щодо неправомірності проведення перевірки з урахуванням встановлених законом обмежень на 2015-2016 роки, з огляду на те що, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється, зокрема з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином на проведення перевірок дотримання суб'єктами господарювання норм законодавства з питань наявності ліцензії, обмеження встановлене Законом України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не поширюється.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 481).

У відповідності до ст. 1 Закону № 481 пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Законодавчо визначена норма щодо віднесення пива до алкогольних напоїв почала діяти з 1 липня 2015 року (згідно з абзацами четвертим - шостим підпункту 10 пункту 2 розділу II Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи.

Таким чином, з 1 липня 2015 року ліцензуванню підлягає діяльність з виробництва, імпорту, експорту, оптової та/чи роздрібної торгівлі пивом на загальних підставах, передбачених для алкогольних напоїв.

Частиною 12 ст.15 Закону №481 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ст. 1 Закону № 481 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ч. 31 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта господарювання), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб'єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абзацу 5 частини другої статті 17 вказаного Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до ст.1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами; та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Пунктом 11 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Судом встановлено та підтверджено сторонами в судовому засіданні, що відповідно до торгового патенту НОМЕР_3 від 01.09.2013р. виданого ОСОБА_3, місце державної реєстрації суб"єкта підприємницької діяльності та місцезнаходження структурного підрозділу, пункту продажу товарів зазначено АДРЕСА_1. 14.08.2013р. позивачем подана заява про припинення дії торгового патенту НОМЕР_3 від 01.09.2013р. Проте, підприємницьку діяльність відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивачем не припинено.

Як вбачається з письмових пояснень секретаря Великоглибочецької сільської ради ОСОБА_8, в магазині що належить ФОП ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.

Під час допиту в якості свідка повідомила, що не була присутня під час перевірки, а лише була присутня під час відмови ОСОБА_3 ознайомитись з наказом та направленням на проведення перевірки. Аналогічні покази надав дільничий інспектор ОСОБА_9

Викладені обставини свідчать про порушення ОСОБА_3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» , отже контролюючий орган діяв у спосіб та у межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11.08.2015 року № 000014/19-18-21-00/НОМЕР_1.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку в позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови вигтовлено 26.01.2016р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.