Справа № 808/8673/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2016 рокусправа № 808/8673/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю.

за участі представника позивача Зінченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2015 р. в справі № 808/8673/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжкокс» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання неправомірними дій щодо направлення позивачу постанови від 27.10.2015 р. ВП № 49131370 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, виданим в справі № 908/3580/15, з порушенням строку, встановленого ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування постанови від 04.11.2015 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в межах виконавчого провадження ВП № 49131370, зобов'язання повернути суму виконавчого збору в розмірі 422,32 грн. на рахунок позивача.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2015 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині неврахування, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, накладення штрафу є виконавчими документами, у зв'язку з чим питання про оскарження таких постанов відноситься саме до юрисдикції адміністративних судів. Висновок суду про не закінчення виконавчого провадження, не виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження апелянт вважає передчасним, зробленим без дослідження матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є спором з приводу виконання наказу господарського суду, а тому оскарження рішень державного виконавця здійснюється відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 27.10.2015 р. відкрите виконавче провадження з виконання наказу № 908/3580/15, виданого господарським судом Запорізької області 24.07.2015 р. (виконавче провадження № 491313700). Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.11.2015 р. стягнуто з ПАТ «Запоріжкокс» виконавчий збір в розмірі 422,32 грн.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

У частині першій статті 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

За частинами четвертою-п'ятою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо дій державного виконавця відділу про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та прийняття постанови про стягнення виконавчого збору. З позовом на ці дії звернулась юридична особа, яке є стороною у спорі, що вирішувався господарським судом. На підставі наказу цього суду було відкрито виконавче провадження про стягнення присудженої суми та в рамках саме цього виконавчого провадження прийнята постанова про стягнення виконавчого збору.

З наведеного нормативного регулювання з огляду на фактичні обставини справи вбачається, що незгода сторони з діями державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим документом, виданим господарським судом, не може бути предметом розгляду за правилами КАС.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.12.2015 р. в справі № 825/2565/14.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2015 р. в справі № 808/8673/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2015 р. в справі № 808/8673/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 09.02.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко