Справа № 2-а-235/10/1527
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 р.Справа № 2-а-235/10/1527

Категорія:10Головуючий в 1 інстанції: Бондарь В.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Яковлева Ю.В.
судді - Запорожана Д.В.
при секретаріПилипчук М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановиЛА:
26 червня 2006 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, уточнивши предмет позову в порядку ст.,49 КАС України заявою від 27.07.2010р., просить визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в період з 21 грудня 2000 року по 31 грудня 2005 року, визнати право на щомісячне підвищення до пенсії, інваліда 2-ої групи з 01 січня 2006 року у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком, визнати не законними дії Одеського обласного військового комісаріату, при нарахуванні та виплати позивачу, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, в період з 21 грудня 2000 року по 31 грудня 2006 року, визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті позивачу, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в період з 01.01.2007 року по 31 грудня 2007 року, та в період з 01.01.2008 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести позивачу перерахунок пенсії, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період 21 грудня 2000 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність, та починаючи з 01 січня 2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманими, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті позивачу, як інваліду війни 2-гої групи та постраждалому в наслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності, щомісячного підвищення пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, та сплачувати позивачу пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, що місячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, мотивуючи його тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалід війни II групи (захворювання пов`язане з виконанням військових обов`язків при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС). Згідно зі статтею 49 Закону №797-ХІІ „Про статус та соціальний захист громадян,

постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивач та його представник в судове засідання першої інстанції не з`явилися. До суду надійшла заява в якій представник позивача просив розглянути справу за відсутністю його та позивача.

Представник відповідача в судове засідання першої інстанції також не з`явився, належним чином повідомлений, надав письмове заперечення.

Суд першої інстанції своєю постановою від 02 листопада 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнив частково. Визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням вимоги ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язав управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначених за правилами, передбаченими Законами України за період з 27.07.2009 року по 02.11.2010р. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.

Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи. Дана обставина підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.07.1998р. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи першої категорії він віднесений до соціальної групи осіб, на яких розповсюджуються дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі за текстом Закону № 796-ХІІ).

Так, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону ( в редакції Закону до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 р.»від 28.12.2007 р., які були визнані неконституційними згідно Рішення Конституційного Суду України № 10 - рп/2008 від 22.05.2008 р.) в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим - по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по II групі інвалідності -8 мінімальних пенсій за віком, по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно вимог ст.49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`пенсії особам, що віднесені до 1-4 категорій, встановлюються у вигляді державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно ст.50 Закону (в редакції Закону до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 р.»від 28.12.2007 р., які були визнані неконституційними згідно Рішення Конституційного Суду України № 10 - рп/2008 від 22.05.2008р.) особам ,віднесеним до категорії 1, зокрема: інвалідам І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а

також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50% мінімальної пенсії за віком.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 р. мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Однак, відповідач цей Закон проігнорував та далі при перерахунку пенсій застосував підзаконні акти - постанови Кабінету Міністрів України, які погіршують матеріальне становище пенсіонерів - інвалідів.

Окрім того, ч. 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Таким чином, позивачу сплачувались значно менші розміри пенсій, ніж передбачено ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Що стосується посилання представника ГУПФУ в Одеській області на неможливість застосування вищезазначених нормативних актів у зв`язку з наявністю Постанов КМУ, то колегія судді погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції, оскільки вони порушують Конституційні права позивача.

У відповідності до ч.1 ст.99 КАС України ( в редакції на момент подання позовної заяви), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя Ю.В. Яковлев
суддя Д.В. Запорожан