Справа № 815/5605/15
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5605/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Найденко О.І.,

з участю: представника товариства з обмеженою відповідальністю "Блумі" - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС Державної фіскальної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Блумі" до Одеської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування карток відмови, визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Блумі" звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС Державної фіскальної служби України (далі Одеська митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування:

· картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів (далі ТЗ) комерційного призначення від 02 вересня 2015 року №500060006/2015/00058 та № 500060006/2015/00059;

· рішення про коригування митної вартості товарів від 02 вересня 2015 року №500060006/2015/000031/1 та № 500060006/2015/000032/1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що митна вартість товарів які імпортуються (вартість операції) щодо поставки від компанії Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Туреччина) відповідно до контракту № 030614, а саме сировини для виробництва паперових рушників та змішаної сировини для виробництва туалетного паперу, визначена ним за основним методом, за ціною договору (контракту) та надав усі необхідні документи для підтвердження митної вартості, однак, відповідач склав вищевказані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, ТЗ комерційного призначення, яки на його думку, є протиправними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що належать до скасування. 02 вересня 2015 року товар випущений у вільний обіг на підставі сплати позивачем фінансової гарантії.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року адміністративний позов задоволений.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, ТЗ комерційного призначення від 02 вересня 2015 року №500060006/2015/00058 та №500060006/2015/00059 про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митними деклараціями від 26 серпня 2015 року №500060006/2015/006759 та №500060006/2015/006761.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 02 вересня 2015 року №500060006/2015/000031/1 та №500060006/2015/000032/1.

В апеляційній скарзі Одеської митниці ДФС ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці ДФС, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

03 червня 2014 року ТОВ "Блумі" (покупець) уклало з компанією Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Туреччина) (продавець) контракт купівлі продажу №030614.

Відповідно до умов зазначеного контракту продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товари, відповідно до умов договору. Постачання товару здійснюється відповідно проформам інвойсу.

30 липня 2015 року ТОВ "Блумі" (покупець) та компанія Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Туреччина) (продавець) уклали додаток №1 до контракту №030614 від 03 червня 2014 року.

Відповідно до цього додатку продавець дав згоду відносно продажу, а покупець дав згоду відносно купівлі продукції: сировину для виробництва паперових рушників 1X22GSM_256CM за ціною 1025 дол./т; змішану сировину для виробництва туалетного паперу 2X18GSM_256CM за ціною 950 дол./т; змішану сировину для виробництва туалетного паперу 2X15GSM_256CM за ціною 950 дол./т. Ціна додатку вказана на умовах СРТ Теплодар, Україна.

Згідно з зазначеним додатком №1 від 30 липня 2015 року до контракту №030614 від 03 червня 2014 року, відповідно до інвойсів від 18 серпня 2015 року №46360 та №46361 до поставки був затверджений товар:

· сировина для виробництва паперових рушників 1X22GSM_256CM у кількості 35 865 кг за ціною 1,025 дол./кг;

· змішана сировина для виробництва туалетного паперу 2X18GSM_256CM у кількості 2 434 кг за ціною 0,950 дол./кг;

· змішана сировина для виробництва туалетного паперу 2X15GSM_256CM у кількості 648 кг за ціною 0,950 дол./кг.

26 серпня 2015 року позивач для здійснення митного оформлення зазначеного товару подав до Одеської митниці ДФС митні декларації форми МД-2 №500060006/2015/006759 та №500060006/2015/006761 (а.с.43,49). ТОВ "Блумі" митну вартість товарів визначило за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції). Співробітник Одеської митниці ДФС під час здійснення перевірки документів та відомостей, що надавалися позивачем, виявив розбіжності.

На підставі зазначеного було зобов'язано позивача протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В зв'язку з цим, позивач 02 вересня 2015 року на вимогу митного органу надав додаткові документи, однак Одеська митниця ДФС своїми рішеннями здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товарів у сторону збільшення та склала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, ТЗ комерційного.

Так, за результатами перевірки МД №500060006/2015/006759 посадовою особою митного органу складено рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000031/1 від 02 вересня 2015 року, яким позивачу скориговано (збільшено) митну вартість товару, різниця митних платежів склала: додатковий імпортний збір 3 925,12 грн., ПДВ 16 485,50 грн. Разом перевищення склало 20 410,62 грн.

За результатами перевірки МД №500060006/2015/006761 посадовою особою митного органу складено рішення про коригування митної вартості товарі №500060006/2015/000032/1 від 02 вересня 2015 року, яким позивачу скориговано (збільшено) митну вартість товару, різниця митних платежів склала: додатковий імпортний збір 3 755,40 грн., ПДВ 15 772,70 грн. Разом перевищення склало 19 528,10 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що в додатково наданих документах виявлені розбіжності: згідно платіжних доручень передплата не повна, однак в проформі інвойсу передбачена 100 відсоткова передплата, в наданій проформі не вказані всі товари, проформа виставлена пізніше ніж дата інвойсу.

02 вересня 2015 року товар випущений у вільний обіг на підставі сплати позивачем фінансової гарантії.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав відповідачу всі необхідні документи для визначення митної вартості товарів за основним методом, а відповідач не довів свою позицію щодо правильності використання другорядного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та його обґрунтування.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України.

В апеляційній скарзі Одеської митниці ДФС вказується, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме в наданому до митного оформлення інвойсі не вказані умови оплати та не надана проформа інвойсу в якій вказані умови оплати, які передбачені п.3.3., п.4.2 контракту від 03 червня 2015 року №030614. Таким чином, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Чч.1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із чч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, ч.4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Так, ст. 57 МК України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

При цьому, варто зазначити, що митний орган має право витребовувати у декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вірно зазначено судом першої інстанцій, апелянт не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів ТОВ "Блумі" подало до митного органу: контракт про поставку товару № 030614 від 03 червня 2014 року; додаток № 1 від 30 липня 2015 року до контракту №030614 від 03 червня 2014 року; комерційні інвойси від 18 серпня 2015 року №46360 та №46361; платіжне доручення №3144 від 08 липня 2015 року; договір про брокерське обслуговування від 02 червня 2014 року; сертифікати на продукцію №0863761 та №0863762; лист ТОВ "Блумі" №34; відомості з ЄДРПОУ 05.3-19/436 від 06 лютого 2015 року; прибуткова накладна №013384 від 21 липня 2015 року; копії митних декларацій країни відправлення.

02 вересня 2015 року на вимогу митного органу надав додаткові документи: виписки з бухгалтерської документації - відомості обліку господарських операцій виробника товару Lila Kagit San. ve Tic. A.S. за липень 2012, 2015 року за кожним видом продукції з зазначенням сировини целюлози 730 дол. США за тонну; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару із пропозицією до продажу із зазначенням відповідних цін; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів - лист АУПЦПГ "Укрпапір" №735 від 25 серпня 2015 року в якому зазначено індекси економічно обґрунтованих цін товару виробника Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Туреччина) вартістю 900-1150 дол. США; лист "Содружество бумажных оптовиков" що містить інформацію про вартість сировини (целюлози) у розмірі 730 дол. США; проформи № 20000742 від 31 липня 2015 року та №20000793 від 28 серпня 2015 року; платіжне доручення №3276 від 10 серпня 2015 року; прибуткову накладну №013384 від 21 липня 2015 року; лист ТОВ "Блумі" №34 від 27 серпня 2015 року; відомості з ЄДР № 05.3-19/436 від 06 лютого 2015 року; додаток №1 від 30 липня 2015 року до контракту №030614 від 03 червня 2014 року; платіжне доручення №3144 від 08 липня 2015 року.

На спростування доводу апелянта (про те, що, зазначаючи як розбіжність у поданих документах те, що передплата не повна), позивач до митного органу надав 2 платіжних доручення №3276 від 10 серпня 2015 року на суму 36 058,8 дол. США та №3144 від 08 липня 2015 року на суму 36 000 дол. США. Сума вартості за контрактом та комерційними інвойсами склала 40 689,57 дол. США.

Тобто, у якості оплати була використані грошові кошти, які були перераховані на постачальника за проформою інвойсу 20000742 та перераховані раніше на проформою інвойсу 20000652 від 16 червня 2015 року (товар не був поставлений за цією проформою).

Щодо доводу апелянта про наявність розбіжності у поданих документах, а саме, що в наданій проформі 20000742 від 31 липня 2015 року не вказані всі товари, судова колегія зазначає, що дані щодо товарів, які вказані у проформі інвойсу є попередні та можуть змінюватися. Метою виписки проформи інвойсу є дані для отримання саме передплати. Передплата, що зазначена у проформі інвойсі є більшою, ніж вказана у комерційному інвойсі. Як пояснив позивач, таке відбувається, якщо на момент відвантаження товару не виявляється необхідної кількості товару. Так, в комерційному інвойсі зазначені остаточні дані щодо відвантажених товарів, їх кількості, ціни та умов поставки, характеристики товару.

Більш того, згідно ст. 52 МК України для визначення ціни товару надається рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу). Так, декларантом було надано інвойс, який містить всі достатні дані щодо відвантажених товарів, їх кількості, ціни та умов поставки, характеристики товару.

Крім того, щодо встановленої Одеською митницею ДФС розбіжності в даті інвойсу та проформи (проформа виставлена пізніше ніж дата інвойсу), які значені в митних деклараціях країни відправлення, судова колегія вважає що ця розбіжність не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Таким чином, у даному випадку, позивачем для митного оформлення товару були надані митному органу належні та допустимі докази в підтвердження вартості товару, а надані документи у сукупності чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та вказують, що їх данні піддаються обчисленню, тоді як митним органом не підтверджено, що додаткові документи, які ним були витребувані, є необхідними для визначення митної вартості задекларованих товарів.

Посилання митного органу на наявну в нього інформацію про вартість товару, яка відрізняється від задекларованої митної вартості, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані апелянтом.

Таким чином, враховуючи, що було надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за контрактом ТОВ "Блумі" з компанією Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Туреччина) купівлі продажу №030614 від 03 червня 2014 року, судова колегія приходить до висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за ціною договору є необґрунтованим та таким, що суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, що передбачено ст. 8 МК України, зокрема, законності та додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

За таких підстав, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "Блумі" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування карток відмови, визнання протиправними та скасування рішень є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 лютого 2016 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.