Справа № 630/880/15-а
Суддя: Зінченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№: 630/880/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ПП 4 роти 1 батальйону УПП в м. Харків рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсною та скасувати постанову ПС3 № 091376 від 06.12.2015р. та припинити адміністративне провадження про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу такого правопорушення в діях позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..ст. 122, 126 КУпАП. Водночас, позивач вважає постанову незаконною, правопорушень, за які його притягнуто до відповідальності, він не вчиняв. В звязку з викладеним просить постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що він зупинився на мосту на вимогу працівників поліції. Поліс обовязкового страхування у нього із собою був. Крім того, при винесенні оскаржуваною постанови відповідачем були порушені права позивача та не дотримано вимог рішення Конституційного Суду України щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач, рядовий поліції ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що вона спільно з двома іншими працівниками поліції 06.12.2015р. перебувала на чергуванні. По провулку Піскуновському в м. Харкові знаходиться міст, на якому за ПДР зупинка заборонена, однак автомобіль позивача був припаркований на мосту, коли до нього підійшли працівники міліції. На вимоги предявити документи він їх предявив, однак поліс страхування цивільно-правової відповідальності був прострочений, в звязку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за двома правопорушеннями та накладено адміністративне стягнення за статтею, санкція якої є більш суворою. Відповідач вважає, що діяла в межах повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2015р. ПС 3 № 091376притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до постанови 06.12.2015р. о 13год. 50хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, та здійснив зупинку на мосту, чим порушив вимоги п. 15.9в ПДР, та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водії наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1г ПДР.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, оскаржив її до суду в порядку, встановленому ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки транспортних засобів, а частиною 1 статті 126 КУпАП за керуваннятранспортнимзасобом особою, яка не має при собіабо не пред'явила для перевіркиполіса (договору) обов'язковогострахуванняцивільно-правовоївідповідальностівласниківназемнихтранспортнихзасобів.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1ст. 122, ч. 1 ст. 126КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), від імені яких розглядати такі справи та накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділівпатрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання (ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративнихправопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національноїполіції.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом було оглянуто в судовому засіданні відеозапис з реєстратора патрульних поліцейських ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за 06.12.2015р.

Даним оглядом судом встановлено, що 06.12.2015р. автомобіль НОМЕР_1, перебував у володінні ОСОБА_1 та був припаркований на мосту коли до нього підійшли працівники поліції. При цьому, сам водій підійшов до автомобіля з іншого боку.

Також суд зазначає, що позивач не заперечував факту порушення правил зупинки автомобіля, а також не заперечував того факту, що надав працівникам поліції прострочений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водії наземних ТЗ.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що накладаючи на позивача адміністративне стягнення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідачем було порушено вимогу щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, не розяснено позивачу його права та не враховано наявність належного полісу, який позивач долучив до позову, виходячи з наступного.

Так, згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національноїполіції. Крім того, даної статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожньогоруху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Стосовно доводів позивача про те, що йому не були розяснені права та обовязки, передбачені КУпАП, суд зазначає, що у постанові міститься підпис позивача у розділі про ознайомлення з правами та обовязками. В судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно самостійно підписав постанову, у т.ч. і даний її пункт.

Суд також відхиляє доводи позивача про наявність у нього договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копію якого він долучив до позову, оскільки позивач не надав суду доказів того, що ним даний договір надавався відповідачу при винесенні оскаржуваної постанови. Натомість, оглянутим відеозаписом встановлено, що позивач не заперечував того факту, що наявний у нього поліс прострочений.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського ПП 4 роти 1 батальйону УПП в м. Харків рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений 08.02.2015р.