Справа № 812/1714/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1714/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - не прибув,

від третіх осіб - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справи № 812/1714/15 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2015 ВП № 49197580, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - Позивач) до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2015 ВП № 49197580, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.01.2016 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено, Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (а.с. 105).

В обґрунтування позову зазначив, що на виконанні у Відповідача знаходиться виконавче провадження ВП № 49197580 про поновлення Позивача на посаді старшого інспектора відділення Державної автомобільної інспекції Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області. Боржником є Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області.

24.12.2015 Позивач на звернення від 16 грудня 2015 року отримав копію листа від 18.11.2015 № 2867/02.2-30/4 про те, що 18.11.2015 державний виконавець ОСОБА_4 видав постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49197580 на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - сторони виконавчого провадження.

Із зазначеною постановою не згоден оскільки третя особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, як юридична особа не припинена та згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.12.2015 знаходиться в стані припинення.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2015 ВП № 49197580, зобов'язати Відповідача відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 08.10.2015 № 820/17516/14, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

Відповідач позов не визнав надав заперечення, в яких послався на надходження відповіді третьої особи, з якої встановлено, що відповідно до наказу МВС України від 18.08.2014 № 237 о/с ОСОБА_2 було звільнено з посади старшого інспектора ВДАІ УДАІ з обслуговування м. Рубіжне ГУМВС України у Луганській області, тобто ОСОБА_3 було поновлено на посаді на якій він по - перше не перебував, а по - друге, яка відповідно до штатного розкладу в ГУМВСУ відсутня. Наполягав, що зазначені обставини унеможливлюють негайне виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді.

На адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов лист від Головного управління МВС України у Луганській області, в якому зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 прийняте рішення щодо ліквідації територіальних органів МВС України, в тому числі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області. 06.11.2015 відомості про початок процедури ліквідації були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців. 18.11.2015 державним виконавцем, керуючись вимогами пункту 1 частини 3 статті 49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження оскільки відбувається ліквідація юридичної особи - сторони виконавчого провадження, без правонаступника.

Копію постанови про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження, оригінал виконавчого листа направлено до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області для виконання.

Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник третіх осіб позов не визнав надав відзив, в якому послався на поновлення Позивача на посаді на якій він не працював, що унеможливлює виконання рішення суду (а.с.25).

Додатково послався на Постанову Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 згідно із якою ліквідується також і Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області.

06.11.2015 відомості про початок процедури ліквідації були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців. У зв'язку з чим Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області звернулась з листом до Відповідача, в якому просила закрити виконавчі провадження, де стороною боржником є Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області.

20.11.2015 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа, виданого Харківським окружним адміністративним судом. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення тотожні даним викладеним в позовній заяві та запереченнях.

Представник відповідача в судове засідання 01.02.2016 не прибув, про час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 120).

Представник третіх осіб в судове засідання 01.02.2016 не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 145).

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та думки Позивача суд прийшов до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В розумінні вимог статей 17, 19, 181 КАС України, статті 82 Закону № 606 зазначена справа підсудна Луганському окружному адміністративному суду.

Згідно із статтею 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Таким чином, Закон № 606 застосовується з урахуванням інших законів України.

Відповідно до статті 2 Закону № 606 примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень.

Згідно із пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну виконавчу службу, завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), покладено на Міністерство юстиції, яке є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у зазначеній сфері.

Головне територіальне управління юстиції в Луганській області зареєстровано як юридична особа (а.с. 82), діє у тому числі на підставі Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011 (далі - Наказ № 1707) та наказу Міністерства юстиції України №139/5 від 02.02.2015 (а.с. 142, 143).

Згідно із частиною 2 пункту 3, пункту 4.36 Наказу № 1707 на Головне територіальне управління юстиції у Луганській області у тому числі покладено забезпечення реалізації державної політики у сферах організації примусового виконання рішень судів та інших органів через структурні підрозділи.

З урахуванням викладеного та вимог статті 181 КАС України, пункту 11 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень є належним Відповідачем.

30.10.2015 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 № 820/17516/14 про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділення Державної автомобільної інспекції Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (а.с. 61-63).

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 1 Закону України від 12.08.2014 № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та з метою забезпечення доступу громадян і юридичних осіб до суду, Вищим адміністративним судом України було прийнято розпорядження від 02.09.2014 № 193 згідно із яким розгляд адміністративних справ, підсудних Луганському окружному адміністративному суду, у зв'язку із його знаходженням у районі проведення антитерористичної операції, здійснюється Харківським окружним адміністративним судом.

Указом Президента України від 12 листопада 2014 року № 866/2014 внесено зміни до мережі адміністративних судів України та визначено місцезнаходження Луганського окружного адміністративного суду - Луганська область, м. Сєвєродонецьк.

На підставі Розпорядження Вищого адміністративного суду України від 27.03.2015 №70, відновлено роботу Луганського окружного адміністративного суду по відправленню правосуддя.

З урахуванням викладеного та вимог статті 181 КАС України зазначений спір підсудний саме Луганському окружному адміністративному суду.

При цьому суд критично оцінює посилання третьої особи на невірність визначення в рішенні суду та виконавчому листі посади на яку поновлено Позивача, оскільки зазначене питання не є предметом спору по даній справі.

02.11.2015 уповноваженою особою Відповідача з посиланням на вимоги статей 17, 19, 20, 25 Закону № 606, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 60).

Згідно із статтею 31 Закону № 606 копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Сторонами не оспорюється зазначена постанова та факт її отримання сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1, 2 статті 8 Закону № 606 сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

В розумінні вимог статті 8 Закону № 606 Позивач є стороною - стягувачем, третя особа - боржником у виконавчому проваджені.

Частиною четвертою статті 82 Закону № 606 встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

12.11.2015 третьою особою на адресу Відповідача направлено лист, в якому з посиланням на вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (далі - Постанова № 730) зазначено про прийняття рішення щодо ліквідації територіальних органів МВС України, в тому числі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області.

06.11.2015 відомості про початок процедури ліквідації були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців (а.с. 46).

18.11.2015 державним виконавцем з посиланням на вимоги пункту 1 частини 3 статті 49, 50 Закону № 606, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Так як відбувається ліквідація юридичної особи - сторони виконавчого провадження, без правонаступника (а.с. 45 - зворотній бік). Зазначена постанова є предметом спору по даній справі.

Відповідач стверджує про направлення зазначеної постанови на адресу Позивача 18.11.2015 (а.с. 45).

Згідно із статтею 31 Закону № 606 копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На виконання вимог частин 2 статті 71 КАС України та ухвали суду від 11.01.2015, Відповідач направив на адресу суду копії з журналу реєстрації вихідної кореспонденції з нечіткою інформацією, при цьому на виконання вимог статті 79 КАС України не надав оригінал зазначеного журналу (а.с. 127-130).

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює твердження Відповідача про своєчасне направлення постанови та приймає до уваги надану Позивачем заяву від 16.12.2015 з відміткою про отримання від 24.12.2015 (а.с. 17) як доказ своєчасного звернення до суду в розумінні частини 2 статті 181 КАС України.

При вирішенні даного спору по суті суд виходить з наступного.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі визначено статтею 76 Закону № 606, згідно із якою рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із частиною 3 статті 49 Закону № 606 виконавче провадження підлягає закінченню у тому числі у разі ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Постанова № 730 визначає лише перелік утворених юридичних осіб публічного права - територіальних органів Національної поліції та ліквідованих юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до статті 33 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755) юридична особа припиняється в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

А отже юридична особа є ліквідованою лише з дати внесення запису до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно з інформації, зазначеній у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.12.2015 юридична особа - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області знаходиться в стані припинення. Тобто юридична особа ще не припинена в порядку ліквідації, а отже не є ліквідованою (а.с. 40, 85-88).

Згідно із статтею 18 Закону № 755 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктом 3 частини першої статті 49 Закону № 606 встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно з частинами першою і другою статті 104 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 33 Закону № 755 юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації; юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Отже, ліквідація юридичної особи в розумінні пункту 3 частини першої статті 49 Закону № 606 означає не проведення процедури припинення юридичної особи, а факт відсутності її існування.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону № 755 юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Відомості щодо припинення юридичної особи - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на час розгляду справи не внесені.

Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580), який скасував Закон України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» набрав чинності 29.12.2015. Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015.

Пункти 8 - 10 Розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 580 передбачають порядок звільнення працівників міліції та прийняття їх на службу до органів Національної поліції. Пункт 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 580 окремо визначає продовження дії терміну звільнення зі служби в органах внутрішніх справ на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином не відбувається автоматичне звільнення працівників міліції у зв'язку із прийняттям Постанови № 730.

Згідно із практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14-1, ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права про ліквідацію яких було прийнято рішення, належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з'ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги предмет спору суд критично оцінює доводи Відповідача та третьої особи стосовно проведення державної реєстрації Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке не є правонаступником ГУ МВС України у Луганській області, та відповідно до вимог чинного законодавства не передбачено можливості поновлення особи на службі (роботі), в установі яка перебуває в процесі ліквідації.

Згідно із статею 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статей 6, 11 зазначеного закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Системний аналіз зазначених статей свідчить про обов'язок уповноваженої особи Відповідача вчинити заходи направлені на виконання рішення суду, у тому числі з'ясувати юридичний стан третьої особи, порядок вивільнення та прийняття осіб зі служби міліції до служби поліції.

Невиконання уповноваженою особою покладених на нього обов'язків та не використання наданих повноважень призвело до передчасного рішення про закінчення виконавчого провадження.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення юридичної особи, як складової процедури державної реєстрації припинення юридичної особи, врегульованої статтями 34-36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не свідчить про припинення юридичної особи в установленому законом порядку та не є підставою для закінчення виконавчого провадження за пунктом 3 частини першої статті 49 Закону №606-XIV.

В силу частини 1 статті 51 Закону №606-XIV у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49197580 та зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 08.10.2015 № 820/17516/14, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 974,40 грн (а.с. 2, 18).

З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі витрати зі сплати судового збору належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача в сумі 974,40 грн.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 01 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2015 ВП 49197580, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2015 ВП № 49197580.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 08.10.2015 у справі №820/17516/14, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 08 лютого 2016 року.

Суддя С.М. Чиркін