Справа № 812/972/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/972/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання - Кравцовій Т.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Майорової Н.О.. (довіреність № 23/д від 13.01.2016),

першого відповідача - Леонової З.Є. (довіреність № 402/12-09-10 від 19.01.2016),

другого відповідача - Комарової Г.О. (довіреність № 473/10 від 16.09.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі - позивач, ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі») до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - перший відповідач, ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області), у якому позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати протиправними дії ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області по нарахуванню пені у сумі 1447320,51 грн. за період з 25.12.2013 по 25.05.2015;

- зобов'язати ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області провести перерахунок по особовому рахунку платника податків ДП «Регіональні електричні мережі» та виключити з розрахунків пеню у сумі 1447320,51 грн. за період з 25.12.2013 по 25.05.2015.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач у період з 03.01.2013 по 17.10.2014 перебував у процедурі банкротства, що підтверджено ухвалами Господарського суду Київської області від 03.01.2013 та від 17.10.2014 у справі № Б911/46/11/13-г та на цей час судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів позивача. Тобто, у періоді, на який введено мораторій, позивач не мав права виконувати грошові зобов'язання, які виникли до введення мораторію, відповідно, настало зупинення виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф та пеня), не нараховуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань по сплаті податків та зборів (обов'язкових платежів). Тобто, позивач вважає, що за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року відповідач не мав законних підстав для нарахування пені.

На думку позивача, нарахування пені у періоді з листопада 2014 року по травень 2015 року також є неправомірним, оскільки у зазначеному періоді ДП «Регіональні електричні мережі» не здійснювалося погашення податкового боргу.

На підставі вищевикладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представником позивача до матеріалів справи приєднано письмові пояснення (а.с. 38-39, 69-70, 107-108, 177-179), у яких зазначено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2015 у справі № 812/452/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області про стягнення з ДП «Регіональні електричні мережі» податкового боргу з податку на прибуток підприємств у сумі 2636387,51 грн., у тому числі пені - 1447320,51 грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що платіжним дорученням № 52 від 06.03.2015 до бюджету позивачем перераховано податок на прибуток відокремленого підрозділу платника консолідованого податку на прибуток за 2014 рік у сумі 1189067,00 грн. Тобто, ця сума не зменшувала борг попередніх років, відповідно не мала нараховуватися пеня за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року.

Крім того, на підставі постанови ЛОАС від 23.03.2012 у справі № 2а/1270/1900/2012, якою встановлено порядок та спосіб виконання рішення суду, позивачем у періоді з квітня 2012 року по січень 2013 року здійснено оплату боргу по консолідованому податку на прибуток підприємства на загальну суму 5019826,60 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 516 від 06.04.2012 на суму 501982,66 грн., № 694 від 07.05.2012 на суму 501982,66 грн., № 2471 від 25.06.2012 на суму 496727,38 грн., № 2565 від 07.07.2012 на суму 501982,66 грн., № 1239 від 07.08.2012 на суму 501982,66 грн., № 56 від 07.09.2012 на суму 260000,00 грн., № 1531 від 11.09.2012 на суму 241652,87 грн., № 1532 від 11.09.2012 на суму 329,79 грн., № 60 від 08.10.2012 на суму 501652,87 грн., № 1717 від 16.10.2012 - 329,79 грн., № 68 від 06.11.2012 на суму 501982,66 грн., № 80 від 07.12.2012 на суму 501982,66 грн., № 54 від 16.01.2013 на суму 501982,66 грн. Тобто, сплата податкового боргу за рішенням суду здійснювалася позивачем сумлінно та своєчасно до порушення справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ДП «Регіональні електричні мережі». При сплаті розстроченого боргу платник податків сплачував також і пеню.

Крім того, представник позивача зауважив, що за змістом Закону мораторій поширюється і на зобов'язання, що виникли до порушення справи про банкрутство, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство.

Представник першого відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, приєднав до матеріалів справи письмові заперечення проти позову (а.с. 18-19, 92-93, 106, 134-136), у яких зазначив, що 28.01.2015 відповідачем засобами програмного забезпечення отримано з попереднього місця обліку платника - ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська, інтегровану картку платника податків по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності з наявним сальдо на 31.12.2014, а саме: недоїмка 8208245,75 грн., залишок несплаченої пені - 40048,52 грн. У періоді 2013-2014 років позивач не перебував на обліку в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, відповідно, цей податковий орган не вчиняв будь-яких дій щодо нарахування пені позивачу. Опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство позивача не здійснювалося, у зв'язку з чим відповідачем не заявлено грошових вимог до боржника за Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відсутні конкурсні вимоги до боржника , які підпадають під дію мораторію. У даному випадку правові наслідки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовуються у зв'язку із припиненням провадження у справі про банкрутство через не встановлення господарським судом ознак неплатоспроможності боржника - ДП «Регіональні електричні мережі». За період з квітня 2012 року по січень 2013 року на підставі постанови ЛОАС від 23.03.2012 у справі № 2а/1270/1900/2012 позивачем здійснена оплата боргу по консолідованому податку на прибуток підприємства на загальну суму 5019826,60 грн. Заборгованість по податковому боргу станом на 01.01.2013 складала 25099133,00 грн. У червні 2013 року позивачем подані уточнюючі розрахунки з консолідованого податку на прибуток підприємства за 3 квартал 2011 року у сумі 3331749 грн. до зменшення нарахованої суми податку. Таким чином пеня за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року у сумі 40048,52 грн. нарахована правомірно, із дотриманням вимог податкового законодавства. Стосовно пені, нарахованої ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, зазначено, що 06.03.2015 відбулося погашення позивачем частини податкового боргу з податку на прибуток держпідприємств за 2014 рік у сумі 1189067,00 грн., у тому числі погашено борг минулих років - 1187746,89 грн., зменшено борг по пені, нарахованої у минулих роках, - 1320,11 грн. У зв'язку з тим, що позивачем 06.03.2015 сплачено у погашення податку на прибуток 1189067,00 грн., на суму сплати нарахована пеня у розмірі 1406943,15 грн., яка складається з: сальдо на 01.01.2015 - 40048,52 грн.; пені в результаті погашення податкового боргу - 1406943,15 грн.; пені, нарахованої за постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2012 у справі № 2а/1270/1900/2012 про розстрочення податкового боргу, - 1648,95 грн.; погашення боргу по пені - 1320,11 грн. На підставі вищевикладеного представник першого відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник другого відповідача - державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - другий відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області) проти задоволення позовних вимог заперечував, приєднав до матеріалів справи письмові заперечення проти позову (а.с. 160-162, 191-192), у яких зазначив, що позивач перебував на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області у період з 21.01.2014 по 28.01.2015. Потім справу та облікові картки позивача передано до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області з сумою нарахованої пені з податку на прибуток у розмірі 40048,52 грн., з яких: пеня у розмірі 1649,90 грн. нарахована Ленінською ОДПІ у м. Луганську, про що свідчить зворотній бік облікової картки. Сума пені, нарахована позивачу за час перебування на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області складає 38398,60 грн. Як свідчать дані АІС «Податковий блок» Ленінською ОДПІ у м. Луганську в картку особового рахунку позивача внесено розстрочення сплати податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 30118959,60 грн. за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.03.2012 у справі № 2а/1270/1900/2012. Відповідно до графіку погашення податкового боргу позивач повинен сплачувати щомісячно розстрочену суму пені у розмірі 329,79 грн. Загальна сума такої пені за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 складає 3957,48 грн. Позивачем 04.03.2014 сплачено суму боргу у розмірі 162077 грн., у зв'язку з чим нарахована пеня у розмірі 34441,10 грн. Отже, загальна сума пені у розмірі 400048,52 грн. складається з 1649,90 грн., які нараховані Ленінською ОДПІ у м. Луганську, 3957,48 грн. - розстрочена сума пені, 34441,10 грн. - пеня, нарахована відповідно до п.п. 129.1.1 ст. 129 ПК України. Крім того, зазначив, що на дії ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області по нарахуванню пені позивачу у період з 21.01.2014 по 28.01.2015 дія мораторію не розповсюджувалася, оскільки ця пеня нарахована на невиконання позивачем поточних зобов'язань. Невиконання поточних зобов'язань є правопорушенням, відтак, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів, ґрунтується на законі. У судовому засіданні представник другого відповідача надав пояснення, аналогічні викладеному у запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд встановив таке.

Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» є юридичною особою, зареєстрованою як СПД в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 07.09.2009 за № 300134, у своєму складі має Луганську філію Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (а.с. 131).

Луганська філія Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» є платником податків і зборів, перебуває на податковому обліку з 06.11.2003, а саме: до 21.01.2014 в Ленінській ОДПІ у м. Луганську ГУ ДФС у Луганській області; з 21.01.2014 по 28.01.2015 в ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області; з 28.01.2015 в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (а.с. 144).

ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» є платником консолідованого податку на прибуток підприємства.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2012 року у справі № 2а/1270/1900/2012 за позовом Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську до ДП «Регіональні електричні мережі» в особі ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» про стягнення коштів на суму податкового боргу по консолідованому податку на прибуток підприємства у сумі 30118959,60 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, позов задоволено повністю, стягнуто з ДП «Регіональні електричні мережі» в особі ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» в дохід Державного бюджету України податковий борг по консолідованому податку на прибуток підприємства у розмірі 30118959,60 грн. з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих платника податків; встановлено спосіб і порядок виконання судового рішення по справі шляхом надання ДП «Регіональні електричні мережі» в особі ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» розстрочення сплати податкового боргу по консолідованому податку на прибуток підприємства у розмірі 30118959,60 грн. строком на 5 років, починаючи з 01.04.2012 по 01.04.2017 включно, зі сплатою рівними частинами щомісячно по 501982,66 грн. (а.с.44-52).

У мотивувальній частині судового рішення зазначено, що станом на 13.03.2012 ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» має податковий борг перед бюджетом зі сплати консолідованого податку на прибуток підприємства в загальному розмірі 30118959,60 грн., у тому числі: основний платіж - 30099172,15 грн., пеня - 19787,45 грн.

На виконання рішення суду, складено графік погашення боргу з консолідованого податку на прибуток підприємства в загальному розмірі 30118959,60 грн. строком на 5 років, починаючи з квітня 2012 року по березень 2017 року включно, зі сплатою рівними частинами щомісячно по 501652,87 грн. основного платежу, 329,79 грн. пені (а.с. 167-168).

Згідно даних облікової картки ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за позивачем за період з 25.12.2013 по 25.05.2015 обліковується залишок несплаченої пені у сумі 1447320,51 грн., а саме:

- 25.12.2013, 24.01.2014, 25.02.2014, 25.03.2014, 25.04.2014, 26.05.2014, 25.06.2014, 25.07.2014, 25.08.2014, 25.09.2014, 24.10.2014, 25.11.2014, 25.12.2014, 26.01.2015, 25.02.2015, 25.03.2015, 24.04.2015, 25.05.2015 відбулося нарахування пені в КОР в минулих роках за розстрочення згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 по 329,79 грн.;

- 04.03.2014 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 34441,14 грн.;

- 06.03.2015 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 23362,64 грн.;

- 06.03.2015 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 594231,88 грн.;

- 06.03.2015 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 594231,88 грн.;

- 06.03.2015 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 195116,75 грн. (а.с.22).

Ухвалою господарського суду Київської області від 03 січня 2013 року у справі № Б911/46/11/13-г за заявою Державного підприємства «Енергоринок» до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 7).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року у справі № Б911/46/11/13-г заяву ДП «Енергоринок» про порушення справи про банкрутство ДП «Регіональні електричні мережі» залишено без розгляду; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів (а.с. 7-8). З мотивувальної частини рішення суду слідує, що заяву про банкрутство залишено без розгляду з підстави її відкликання ініціюючим кредитором відповідно до ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (тут і надалі положення Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Порядок нарахування пені визначено ст. 129 ПК України, а саме:

- пеня нараховується (пункт 129.1):

- після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом (підпункт 129.1.1.);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.2.);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента (підпункт 129.1.3.);

- нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань (підпункт 129.3.1.); у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків (підпункт 129.3.2); у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України) (підпункт 129.3.3.); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку (підпункт 129.3.4.);

- пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження (пункт 129.4);

Порядок сплати пені, нарахованої за невиконання податкового зобов'язання визначено ст. 131 ПК України:

- нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (пункт 131.1);

- при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом (пункт 131.2);

- суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки (пункт 131.3).

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлено Законом України № 2343-XII від 14.05.1992 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (положення цього Закону наведено у редакції чинній на час порушення провадження у справі про банкрутство позивача) (далі - Закон № 2343-XII).

Статтею 1 Закону № 2343-XII в изначено терміни для цілей цього Закону:

боржник - суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у тому числі зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати;

кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство;

грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, зобов'язання боржника - фізичної особи - підприємця, що виникли безпосередньо у фізичної особи на підставах, не пов'язаних із здійсненням таким боржником підприємницької діяльності. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом;

мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2343-XII:

- мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) (частина 4);

- дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону (частина 6);

- дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство (частина 7).

З вищевикладеного слідує, що наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку із неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог конкурсних кредиторів. Дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що ж стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (пеня, штраф), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

Виходячи з наведеного можна дійти висновку, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Таким чином, що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, похідними від основного зобов'язання.

Тож, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій ґрунтується на законі.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 4 липня 2011 року, 7 травня, 11 червня, 1 жовтня 2012 року, 26 лютого 2013 року (справи №№ 21-144а11, 21-289а11, 21-179а12 та 21-298а12, 21-34а13 відповідно).

Судом встановлено, що у період дії мораторію, тобто з 03.01.2013 по 17.10.2014, контролюючими органами позивачу нараховано пеню у загальному розмірі 37739,04 грн., у тому числі: 25.12.2013, 24.01.2014, 25.02.2014, 25.03.2014, 25.04.2014, 26.05.2014, 25.06.2014, 25.07.2014, 25.08.2014, 25.09.2014 відбулося нарахування пені в КОР за розстрочення згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 по 329,79 грн.; 04.03.2014 нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно вказаного рішення суду про розстрочення податкового боргу у сумі 34441,14 грн.

З розрахунку пені з податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності по ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі», складеного ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області, слідує, що 34441,14 грн. - сума пені, що нарахована на фактично погашену суму податкового боргу у розмірі 162077 грн. із затримкою на 834 дні (за період з 21.11.2011 по 04.03.2014) на рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (а.с. 193).

Оскільки постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2012 року у справі № 2а/1270/1900/2012 визначено порядок та спосіб погашення ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» заборгованості по консолідованому податку на прибуток підприємства у розмірі 30118959,60 грн. шляхом розстрочення такої сплати строком на 5 років, починаючи з 01.04.2012 по 01.04.2017 включно, зі сплатою рівними частинами щомісячно по 501982,66 грн., тобто змінено строк виконання цього зобов'язання, суд дійшов висновку, що зобов'язання за цим судовим рішення, строк виконання яких настав після введення мораторію є поточними зобов'язаннями боржника, на які дія мораторію не розповсюджується.

Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 57 Податкового кодексу України визначено строки сплати податкового зобов'язання, відповідно до якої:

- платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1);

- у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування (п. 57.2);

- у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57. 3).

За несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань Податковим кодексом України передбачена відповідальність для платника податків у вигляді нарахування штрафу (стаття 126) та пені (стаття 129).

Разом з тим, слід зазначити, що Податковий кодекс України не містить винятків для зміни граничних строків погашення узгоджених податкових зобов'язань в залежності від того, як платник податку їх сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання, та, відповідно, звільнення від застосування штрафу та нарахування пені за порушення таких строків.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2014 року у справі за позовом комунального підприємства «Міський водоканал» до державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/41019603).

Відповідно, незважаючи на те, що позивачем здійснено сплату податкового боргу у порядку визначеному рішенням суду, контролюючим органом правомірно нараховано пеню за весь час затримки сплати узгодженого податкового зобов'язання, починаючи з дня виникнення такого зобов'язання - 21.11.2011, по день його фактичної сплати - 04.03.2014.

Твердження позивача, що мораторій поширюється й на зобов'язання, що виникли до порушення справи про банкрутство, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство, суд вважає безпідставними, оскільки право вимоги кредитора за такими зобов'язаннями виникає вже після порушення провадження у справі про банкрутство, відповідно такі вимоги кредиторів не є конкурсними.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача щодо протиправності дій відповідача по нарахуванню пені в період дії мораторію є необґрунтованими.

Що стосується доводів позивача щодо протиправності нарахування ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області пені на фактично погашену суму податкового боргу у розмірі 1189067,00 грн. судом встановлено таке.

Платіжним дорученням № 52 від 06.03.2015 позивачем перераховано до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області 1189067,00 грн. (а.с. 132).

На таку суму боргу ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області 06.03.2015 нарахована пеня у загальному розмірі 1406943,15 грн., а саме:

- нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 23362,64 грн.;

- нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 594231,88 грн.;

- нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 594231,88 грн.;

- нарахування пені в КОР на борг минулих років (п.п.129.1.1 ст. 129 ПКУ) згідно рішення суду про розстрочення податкового боргу у справі № 2а/1270/1900/2012 у сумі 195116,75 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2015 у справі № 812/452/15 за адміністративним позовом державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі відокремленого підрозділу Луганські філії державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення податкового боргу з податку на прибуток підприємств у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 126-127).

У мотивувальній частині вказаного судового рішення зазначено, що до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області відповідачем наданий розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за 2014 рік від 02.03.2014, відповідно до якого сума податку на прибуток відокремленого підрозділу платника консолідованого податку на прибуток звітного (податкового) періоду, зменшений на суму сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, складає 1189067,00 грн. Платіжним дорученням від 06.03.2015 № 52 розмір податку на прибуток відокремленого підрозділу платника консолідованого податку на прибуток за звітний період у сумі 1189067,00 грн. перераховано відповідачем до бюджету. У призначенні платежу відповідачем було вказано код виду сплати " 101" - сплата суми податків і зборів/єдиного внеску, порядок заповнення якого врегульовано Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затверджену наказом Міністерства юстиції України 05.11.2013 за № 1878/24410. Вказане також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника. Оскільки на день звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг, який виник раніше ніж ним сплачено за вищезазначеними платіжним дорученнями на виконання постанови суду від 23.03.2012 у справі 2а/1270/1900/2012 та у податкового органу є обов'язок погашення раніш виниклого податкового боргу за рахунок коштів, які надходять від платника податку незалежно від напрямку їх сплати, суд дійшов висновку, що податковий борг у розмірі 1189067,00 грн., щодо якого заявлено вимогу про стягнення, сплачено позивачем у повному обсязі відповідно до розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за 2014 року від 02.03.2014, що підтверджується, наданими відповідачем платіжним дорученням від 06.03.2015, а тому не підлягає в судовому порядку стягнення сума податкового боргу, яка платником податку у добровільному порядку була сплачена по конкретному розрахунку, поданому відповідачем.

Враховуючи зазначене суд у справі № 812/452/15 у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з рахунків ДП «Регіональні електричні мережі» в особі ВП ЛФ ДП «Регіональні електричні мережі» у банках, обслуговуючих боржника у погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємств у сумі 1189067,00 грн. відмовив.

Вказана останова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що Луганським окружним адміністративним судом у постанові від 22 вересня 2015 року у справі № 812/452/15 встановлено, що суму 1189067,00 грн. за платіжним дорученням від 06.03.2015 № 52 податковий орган мав зарахувати у повному обсязі у рахунок погашення узгоджених податкових зобов'язань, визначених платником у розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за 2014 року від 02.03.2014, а не здійснювати зарахування у рахунок погашення податкових зобов'язань в порядку календарної черговості виникнення боргу, відповідно, як наслідок, дії ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області по нарахуванню 06.03.2015 пені у загальному розмірі 1406943,15 грн. на суму, сплачену за платіжним дорученням від 06.03.2015 № 52, є протиправними.

Суд не повноважний піддавати сумніву судове рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до пункту 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року (рішення чинне з 06 листопада 2002 року) у справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області по нарахуванню 06.03.2015 пені у сумі 1406943,15 грн., а також зобов'язання відповідача провести перерахунок по особовому рахунку позивача, виключивши пеню у сумі 1406943,15 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем не наведено інших доводів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

На час звернення позивача до суду з даним позовом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем при зверненні до адміністративного суду платіжним дорученням № 895 від 18 серпня 2015 року сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги є частково обґрунтованими, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України у судовому засіданні 04 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 08 лютого 2016 року, про що згідно вимог ч. 4 ст. 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області по нарахуванню 06.03.2015 пені у сумі 1406943,15 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області провести перерахунок по особовому рахунку платника податків Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», виключивши пеню у сумі 1406943,15 грн., нараховану Державною податковою інспекцією у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області 06.03.2015.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (місцезнаходження: 93110, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 347, ідентифікаційний код 39890557) на користь Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (місцезнаходження: 93110, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Лесі Українки, буд. 7А, ідентифікаційний код 26447684) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанову складено та підписано у повному обсязі 08 лютого 2016 року.

Суддя Т.В. Смішлива