Справа № 815/7062/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року 11год.35хв м. Одеса Справа № 815/7062/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.

за участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача Криштопи Я.В

третьої особи Цокура В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачної Катерини Михайлівни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачної Катерини Михайлівни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, в якому позивачі просять суд визнати протиправним та скасувати рішення за №24834232 від 28.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачної К.М. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язати Одеське міське управління юстиції Одеської області зареєструвати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням відповідача №248342232 від 28.09.2015 року було відмовлено в державній реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з підстав того, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Позивачі не згодні з вказаним рішенням та зазначають, що ними до Реєстраційної служби ОМУЮ 23.09.2015 року була подана заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До заяви ними було надано всі передбачені законом необхідні документи для здійснення державної реєстрації, зокрема рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року як документ, який в даному випадку встановлює перехід права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачна К.М. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, заперечень на позов не надала.

Представник відповідача ОМУЮ в судовому засіданні позов не визнав, та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що відповідно до ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держаний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації. Згідно із статтями 8 та 9 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень органу державної реєстрації прав державного реєстратора не входить перевірка на достовірність даних зазначених в поданих заявником документах. А також зазначив, що суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень наданих законодавством, оскільки суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради в судовому засідання зазначив, що позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_9, який був власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.01.1980 року, зареєстрованого ОМБТІ 17.01.1980 року під №17451, стор. 3, кн.. 149

Після його смерті відкрилась спадщина.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року по справі №520/14651/14-ц за позивачами було визнано спільне часткове право власності на вказаний будинок та земельну ділянку.

Судом встановлено, що 28.09.2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачною К.М. за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 23.09.2015 року, за реєстраційним номером 13446356, яку подав ОСОБА_10, що діяв на підставі довіреності, для проведення державної реєстрації права власності, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №24834232.

Підставою зазначеною в рішенні слугувало те, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

А також зазначено, що відповідно до п. 2.1 Положення про Адресний реєстр міста Одеси, кожний об'єкт нерухомого майна повинен мати не повторювану у межах міста адресу.

Натомість, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за заявленою адресою вже зареєстроване домоволодіння з іншою технічною характеристикою, за іншою особою.

Державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій керується ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок №868) (чинного на час виникнення правовідносин), «Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (далі - Порядок №1141).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2, ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 81) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Положеннями п.5, ч. 1, ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 2) рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповдіно до ч. 2, ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно ч. 4, ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного майна визначає Порядок №868.

Відповідно до п. 20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п. 28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, серед іншого також є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 23.09.2015 року, за реєстраційним номером 13446356, яку подав ОСОБА_10, що діє на підставі довіреності, для проведення державної реєстрації права власності, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 заявником було додано до заяви рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року по справі №520/14651/14-ц, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 10 Порядку №1141 передбачено, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Державний реєстратор під час розгляду заяви позивачів здійснив пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та встановив, що за вказаною адресою зареєстроване право власності на іншу особу, а саме ОСОБА_11

Як встановлено судом за ОСОБА_11 зареєстроване право власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 та який розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 101), та збудований у 2007 році.

Тоді як, згідно рішення Київського районного суду м. Одеси житловий будинок який належить позивачам на праві часткової власності знаходиться за цією ж адресою, проте розташований на іншій земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 25), тобто є іншим будинком, право власності на який виникло у позивачів на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року по справі №520/14651/14-ц (а.с. 24-27).

Також відповідно до п. 2.14 Положення про адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №809 від 28.07.2009 року порушення правил надання адрес, передбачених п. 2.3-2.12 цього положення не тягне переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться в експлуатації, та інших документів, у яких використовується адреса об'єкта. Переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться в експлуатації, та інших документів, у яких використовується адреса об'єкта, у цих випадках здійснюється за клопотанням власника (наймача, балансоутримувача).

Як встановлено судом, житловий будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.01.1980 року, зареєстрованого ОМБТІ 17.01.1980 року під №17451, стор. 3, кн.. 149, тобто в експлуатації знаходиться з 1980 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним реєстратором прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачною К. М. протиправно було відмовлено у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1, а тому рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №24834232 від 28.09.2015 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у своїй Ухвалі від 31 липня 2014 року по справі К/800/62158/13 та постанові від 16 вересня 2014 року по справі К/800/40733/14.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання Одеське міське управління юстиції Одеської області зареєструвати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року задоволенню не підлягають.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону №1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

- прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації.

Скасування оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, повертає сторони у стан, який існував до його прийняття, тобто на стадію розгляду документів, що подані для державної реєстрації прав та їх обтяжень, про що свідчить картка прийому заяви №24686696 (а.с. 74).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача слід вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачну Катерину Михайлівну повторно розглянути заяву представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийняту 23 вересня 2015 року за реєстраційним № 13446356, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_5 з урахуванням висновків даної постанови

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що позивачами для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, подано всі передбачені чинним законодавством документи, та те, що будинок позивачів знаходиться на іншій земельній ділянці, ніж будинок ОСОБА_11, тобто є іншим об'єктом нерухомості, що не врахував відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачної Катерини Михайлівни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачної Катерини Михайлівни індексний номер: 24834232 від 28.09.2015р. про відмову у державній реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Зобов'язати Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тартачну Катерину Михайлівну повторно розглянути заяву представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийняту 23 вересня 2015 року за реєстраційним № 13446356, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_5 з урахуванням висновків даної постанови.

В решті позову відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_4 (ідент. номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ідент. номер НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. кожному.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 05 лютого 2016 року.

Суддя Іванов Е.А.