Справа № 825/13/16
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Чернігів Справа № 825/13/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Роговець М.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Горєлова О.Л.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування запису в реєстрі , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", ОСОБА_6 та просить:

1. Визнати протиправним з дня його прийняття та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №25008430 від 03.10.2015 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про державну реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру АДРЕСА_1.

2. Скасувати вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №11452899 від 03.10.2015 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01), за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється органом державної реєстрації прав. Нотаріус вправі здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно лише тоді, коли права на нерухоме майно виникають в результаті вчинення нотаріальної дії. Позивач вважає, що у відповідача не було повноважень для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що відповідно до п.1 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» №607/5 від 02.04.2013р. у разі подання до територіальних органів Мінюсту, посадовим особам органів місцевого самоврядування, адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до вказаного наказу. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач не мав повноважень для винесення оскарженого рішення 25008430 від 03.10.2015, оскільки таке приймається державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, а не нотаріусами.

Крім того, позивач зазначає, що статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено обовязкове надсилання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушення. Позивач вказує, що така вимога на його адресу не надходила, а тому, державна реєстрація права власності на майно здійснена з порушенням вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелева А.М. подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції держаного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідач зазначає, що вона правомірно вчинила дії щодо державної реєстрації права власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. на підставі договору про задоволення вимог іпотокедержтеля, підписаного позивачем. Тому, підстави для скасування рішення відповідача № 25008430 від 03.10.2015 щодо реєстрації права власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відсутніми.

Представник третьої особи ТОВ "ФК "ВЕКТОР ПЛЮС" в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Третя особа ОСОБА_6 до суду не з'явився, про розгляд справи сповіщався двічи, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши представника позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши подані суду докази у їх сукупності та заперечення, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Між третьою особою ОСОБА_6 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2402/0208/02-004 від 5 лютого 2008 р. про надання кредиту в сумі 50 000 доларів США.

На забезпечення виконання основного зобовязання за вказаним договором між позивачем та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір від 5 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №1020, відповідно до умов якого іпотекодавець (позивач) передає в іпотеку іпотекодержателю (ВАТ «Сведбанк») належне йому на праві власності майно в АДРЕСА_3. Заборона відчуження зазначеного в договорі будинку зареєстрована в реєстрі для реєстрації заборон приватним нотаріусом Чернгігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. за № 1021/42.

Відповідно до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ТзОВ ФК «Вектор Плюс» домовились про відступлення первісним іпотекодержателем (ПАТ «Сведбанк») новому іпотекодержателю (ТзОВ ФК «Вектор Плюс») прав за іпотечними договорами, зокрема, за іпотечним договом від 5 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 6970, укладеним між позивачем та ВАТ «Сведбанк».

Житлове приміщення АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виданого Новозаводською райрадою м. Чернігова 10.04.1997 за реєстраційним № 16-6044, та договору дарування частини квартири , посвідченого державним нотаріусом Другої Чернігівської нотконтори Оникієнко Г.А. 27.05.2005, реєстраційний № 2-1467.

Доказів направлення позивачу вимоги про виселення з АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

3 жовтня 2015 р. ( вхідний № 327/01-30) уповноважена особа ТзОВ ФК «Вектор Плюс» звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. з заявою про реєстрацію за ТзОВ ФК «Вектор Плюс» права власності на житлове приміщення АДРЕСА_1 та виключити іпотеку нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1. з Державного реєстру речових прав нерухомого майна.

За результатом розгляду заяви ТзОВ ФК «Вектор Плюс» про реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі поданих документів відповідач прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25008430 від 03.10.2015 про державну реєстрацію права приватної власності на майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Суд, при вирішенні спору по суті виходив з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Абзацом 2 частини 1 статті 9 вказаного Закону передбачено, що у випадку, передбаченому вказаним Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.7 ст.16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених вказаним Законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог вказаного Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб затверджений наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013р. №607/5.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у пункті 1 вказаного наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мінюсту відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Згідно з п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену у встановленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вказаної вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу було вручена вимога про виселення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів дотримання іпотекодержателем (ТзОВ ФК «Вектор Плюс») вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо надсилання іпотекодавцю (позивачу) письмової вимоги про усунення порушення, які подаються держаному реєстратору відповідно до п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Відповідно до п.1 наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» №607/5 від 02.04.2013р. у разі подання до територіальних органів Мінюсту, посадовим особам органів місцевого самоврядування, адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до вказаного наказу.

Суд встановив, що оскаржене рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесене за результатами розгляду заяви ТзОВ ФК «Вектор Плюс» щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що виникло на підставі іпотечного договору, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

З врахуванням наведеного суд вважає, що при прийнятті оскарженого рішення, відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень, оскільки прийняття рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які виникли на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, належить до повноважень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, а не до компетенції нотаріусів.

Згідно з п.55 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141, на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор органу державної реєстрації прав на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відкриває реєстраційну справу.

У разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нотаріусом реєстраційну справу відкриває державний реєстратор органу державної реєстрації прав за місцем розташування такого нерухомого майна на підставі документів, що були видані, оформлені або отримані нотаріусом, які він передає органу державної реєстрації прав у порядку, встановленому Мінюстом.

Державний реєстратор, який відкриває реєстраційну справу на підставі переданих нотаріусом документів, вносить до розділу Державного реєстру прав, відкритого на відповідний об'єкт нерухомого майна, відомості про найменування органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого ведеться реєстраційна справа.

Відповідно до п.56 вказаного Порядку реєстраційна справа є формою групування документів, що були видані, оформлені або отримані під час проведення державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, на який відкрито таку реєстраційну справу, яка включає, зокрема:

- заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про відкликання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про скасування запису Державного реєстру прав тощо;

- копії поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до зазначеного Порядку;

- рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без розгляду у зв'язку з її відкликанням; про відмову в задоволенні заяви про відкликання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень тощо;

- інші документи, що були видані, оформлені або отримані під час проведення державної реєстрації прав (крім відомостей, які були отримані державним реєстратором з Державного реєстру прав).

З рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що відповідач провів державну реєстрацію права власності ТзОВ ФК «Вектор Плюс» на АДРЕСА_1 з відкриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна.

Суд враховує, що відповідно до п.55 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141 (далі Порядок №1141), відкриття реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна належить до повноважень державного реєстратора органу державної реєстрації прав за місцем розташування такого нерухомого майна на підставі документів, що були видані, оформлені або отримані нотаріусом, які він передає органу державної реєстрації прав у порядку, встановленому Мінюстом.

З огляду на наведене, суд вважає, що при прийнятті оскарженого рішення відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень в частині відкриття реєстраційної справи на спірний об'єкт нерухомого майна.

Водночас, суд не бере до уваги доводи позивача про відсутність в нотаріуса права проводити державну реєстрацію прав, що виникли не за результатами вчинення нотаріальної дії, оскільки нотаріус є спеціальним субєктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від № 25008430 від 3.10.2015 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації, в тому числі і вчинення реєстрційних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є виключним правом державного реєстратора.

Суд не наділений повноваженнями перебирати на себе права та обов'язки органу державного управління чи його посадової особи.

Позовна вимога щодо скасування судом вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності №11452899 від 03.10.2015 на квартиру АДРЕСА_1, за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», по своїй суті є вимогою до суду, перебрати на себе права та обов'язки державного реєстратора, і з цих підстав задоволена бути не може.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який необхідно стягнути на його користь з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукрової Світлани Сергіївни.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_4 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст., ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25008430 від 03.10.2015 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про державну реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру № АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот