Справа № 810/7090/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2016 р. м. Київ К/800/13881/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дії та скасування вимоги за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Київській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправною та скасування вимоги від 21 листопада 2013 року № Ф-1133 про сплату недоїмки за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, на підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки від 18 вересня 2013 року №4363/07, отримує пенсію за віком потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС при повному стажі.

Також, позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1997 роках, що підтверджується посвідчення від 28 жовтня 1997 року серії В-1 № 849588.

Крім того, ОСОБА_4 починаючи з 22 червня 2000 року є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серія В03 № 786072. Позивач перебуває на обліку платників єдиного внеску та згідно свідоцтва про сплату єдиного податку серії Б № 273118 перебуває на спрощеній системі оподаткування з 1 квітня 2012 р.

Білоцерківської об'єднаної державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області складено та надіслано позивачу вимогу від 21 листопада 2013 року № Ф-1133 про сплату єдиного внеску у сумі 6960,48 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття органом податкової інспекції вимоги про сплату недоїмки.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога відповідача № Ф-245 від 11 лютого 2013 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску є незаконною та підлягає скасуванню оскільки, позивач має право на звільнення від сплати єдиного внеску, адже він отримує пенсію за віком.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку та відмовив в задоволенні позовних вимог, вказавши на те, що фізичні особи-підприємці, які отримують пенсію, призначену за віком на пільгових умовах, згідно із Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислені за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не досягли 60-річного віку, сплачують єдиний внесок на загальних підставах. Оскільки, позивач на час формування вимоги не досяг 60-річного віку та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, тому він повинен сплачувати єдиний внесок на загальних підставах.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися, з огляду на наступне.

За приписами ч. 4 ст. 4 цього Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з наступними змінами.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії - за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років; соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з тим, що особи, яким пенсії призначені зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постановах від 20 травня 2014 року та 23 червня 2015 року (справи №№ 21-149а14, 21-137а15 відповідно), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене постанова Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року - скасувати, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець