Справа № 2а-1425/11
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/64276/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

при секретарі Лопушенко О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

провівши в відкритому судовому засіданні касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 пред'явив в суді позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Головне управління ПФУ), Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області (далі - Управління СБУ в Дніпропетровській області), в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідачів у призначенні йому пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- скасувати рішення Головного управління ПФУ від 13 липня 2011 року за вих. № К2739-11 та Управління СБУ в Дніпропетровській області від 14 липня 2011 року за вих. № 55/11/202-112 щодо відмови у призначенні йому пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов'язати Управління СБУ в Дніпропетровській області передати до Головного управління ПФУ його заяву про призначення пенсії за вислугу років та всі необхідні документи про розмір грошового забезпечення за остатньою штатною посадою перед звільненням (станом на 1 липня 2011 року) для розрахунку розміру пенсії та здійснити розрахунок пенсії: 50% грошового забезпечення від посадового окладу, військового звання та надбавки за вислугу років (15% від посадового окладу та військового звання);

- зобов'язати Головне управління ПФУ вчинити дії щодо призначення та нарахування пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 4 липня 2002 року) та встановити розмір пенсії 50% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням - від посадового окладу військового звання, надбавки за вислугу років з 1 липня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що станом на 1 липня 2011 року йому виповнилося 48 років, його загальний трудовий стаж складає 25 повних років, з яких 17 років 19 днів військової служби, а тому відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 4 липня 2002 року) йому може бути призначена відповідна пенсія незалежно від підстав та часу звільнення.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року, залишеною без змін Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалені ними рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 5 серпня 1981 року по 24 серпня 1998 року проходив військову службу в Збройних Силах та органах держбезпеки. 24 серпня 1998 року звільнений за власним бажанням з управління СБУ в Дніпропетровській області. Його загальний трудовий стаж складає 25 років, з яких військовий стаж - 17 років 19 днів. ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виповнилося 45 років.

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до відповідачів із заявами про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 4 липня 2002 року), оскільки досяг 45-річного віку та мав загальний трудовий стаж 25 років та 10 днів, із яких 17 років 19 днів військової служби та служби в органах держбезпеки.

Листом від 13 липня 2011 року № К 2739-11 Головне управління ПФУ роз'яснило позивачу про відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на день звільнення ним не було досягнуто 45-річного віку.

Управління СБУ в Дніпропетровській області листом від 14 липня 2011 року за вих. № 55/11/202-112 також повідомило позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії, пославшись на ті ж підстави, що й Головне управління ПФУ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на час звернення ОСОБА_4 з заявою про призначення пенсії, законодавством не передбачалася можливість призначення пенсії за вислугу років особі, яка на час звільнення не досягла 45 років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 4 липня 2002 року) право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.

За змістом зазначеної правової норми, незалежно від підстав та часу звільнення, правом на призначення пенсії за вислугу років користувалися перелічені в цій статті особи, які досягли на час звернення за призначенням пенсії 45-річного віку, мали загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Пізніше, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 4 квітня 2006 року № 3591-VІ "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців пункт "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" був викладений у такій редакції: "особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України". Зазначені зміни набрали чинності 29 квітня 2006 року.

З огляду на викладене, особи які звернулися за призначенням пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в період з 6 серпня 2002 року по 29 квітня 2006 року мали право на призначення такого виду пенсії у разі досягнення 45-річного віку, незалежно від часу звільнення зі служби.

На момент виникнення у позивача права на пенсію та на момент звернення з заявою про її призначення діяла редакція пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", що пов'язувала право на пенсію, зокрема, з досягненням особою 45-річного віку на день звільнення зі служби, а не на день звернення із заявою про призначення пенсії. Оскільки ж позивач на день звільнення встановленого законом віку не досяг, то у нього відсутнє право на призначення відповідної пенсії.

Отже, висновок судів про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 є правильним.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, то відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников