Справа № 2-а-2013/08/2170
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2010 р.Справа № 2-а-2013/08/2170

Категорія: 2.33Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

при секретарі Скоріній Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу начальника територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до начальника територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1, Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області про визнання дій протиправними щодо накладення фінансової санкції та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, звернувшись у березні 2008 р. до суду з адміністративним позовом, просив визнати дії посадової особи Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1 по винесенню постанови про застосування фінансових санкцій від 06.08.2008 р. за № 054278 протиправними і скасувати зазначену постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувалися тим, що він не є автомобільним перевізником, так як належний йому транспортний засіб він надав у користування за довіреністю іншій особі, а тому до нього не можуть бути застосовані санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2008 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково.

Суд визнав нечинною постанову №054278 від 06.08.2008 р. територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області про застосування до ОСОБА_2 фінансової санкції в розмірі 1700 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивувалося тим, що відповідач, в особі начальника територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1, діяв відповідно до вимог чинного законодавства і тому не має підстав визнавати його дії - протиправними.

Між тим, обставина того, що позивач не є автомобільним перевізником, на думку суду першої інстанції, дає право визнати постанову про накладення фінансової санкції нечинною.

Начальник територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням Херсонського окружного адміністративного суду оскаржив його, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні позову.

Особи, які приймали участь у суді першої інстанції до суду апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апелянт надіслав суду заяву, в якої просить відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю прибути до судового засідання.

Згідно до ч.4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи, що апелянтом не було надано доказів щодо поважності причин, які унеможливлюють його прибуття до судового засідання, суд апеляційної інстанції прийняв рішення слухати справу у його відсутності.

Зясувавши обставини справи, проаналізувавши доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права у звязку з наступним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13.06.2008 р. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом МАЗ 54323 з реєстраційним номером 06434 ХО, власником якого є - ОСОБА_2.

На вказаному автомобілі надавались послуги по перевезенню вантажу без оформлення ліцензійної картки - документа, наявність якого передбачена ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»(далі Закон)

Стаття 60 Закону передбачає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт і зазначає, що до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, визначених ст. 48 цього Закону - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону, автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власні кошти перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною 2 ст. 319 Цивільного Кодексу України позивачу надано право розпоряджатися належним йому майном на свій власний розсуд.

Розпорядившись належним йому транспортним засобом, позивач надав право керування та розпорядження транспортним засобом ОСОБА_4.

При чому, згідно з довіреністю від 19.04.2006р. ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_4 діяти в його інтересах, для чого надає йому право представляти інтереси власника в установах, підприємствах, організаціях з усіх питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням транспортного засобу. Довіреність видана з правом повного або часткового передоручення.

Враховуючи, що особа, якої надана довіреність не переоформила право власності на себе, а користувалася автомобілем в інтересах позивача, колегія суддів робить висновок про те, що автомобільним перевізником в рамках виконання зазначеного виду перевезень вантажу є - ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивач в порушення вимог ст. 48 Закону, не оформивши ліцензійну картку на належний йому на праві власності автомобіль, дозволив іншим особам його експлуатувати та надавати послуги з перевезення вантажів.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2008 року задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2008 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до начальника територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області ОСОБА_1, Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Херсонській області про визнання дій протиправними щодо накладення фінансової санкції та скасування постанови відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складання її в повному обсязі.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова