Справа № 2-а-8/11
Суддя: Телепенько А. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-8/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2011 року м. Переяслав - Хмельницький

Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1.,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 та 2010 роки, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги до 05 травня за 2009 рік та 2010 рік. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є учасником бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 05 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. 04 червня 2010 року він звернувся до управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації (далі відповідач) з заявою про перерахунок і виплату допомоги за 2009, 2010 роки у сумі 5300 грн. Проте відповідач у своєму листі від 06 липня 2010 року за № 064, посилаючись на постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році» та від 07 квітня 2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році» відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» відмовив йому у перерахунку, оскільки він у травні 2009 року отримав 340 грн., а у травні 2010 року отримав 380 грн. відповідної грошової допомоги. В звязку з тим, що відповідач не здійснив нарахування та не доплатив щорічну разову грошову допомогу у 2009 році у розмірі 2150 грн., у 2010 році в розмірі 3150 грн., всього на загальну суму 5300 грн., передбачену законом, а здійснив часткову виплату 340 грн. та 380 грн., тому вважає дії відповідача неправомірними. З огляду на викладені обставини позивач просить визнати дії відповідача щодо виплати йому у 2009 та 2010 роках щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у розмірах менших за встановлений ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнати незаконними та стягнути з відповідача на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2009 та 2010 роки в розмірі 5300грн.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин.

Даний спір за участю управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації Київської області як субєкта владних повноважень є публічно правовим і його вирішення згідно п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницька районна державна адміністрація Київської області як субєкт владних повноважень реалізувало у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції щодо соціального захисту громадян.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 590499 від 20 серпня 1998 року і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Із ощадної книжки виданої Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на імя ОСОБА_3, вбачається, що на відкритий рахунок № 105317 зараховано 07 травня 2009 року - 340 грн. та 23 квітня 2010 року - 380 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій та отримані ним 08 травня 2009 року і 07 травня 2010 року відповідно.

З листа на імя ОСОБА_3 від 06 липня 2010 року за № 0644, вбачається, що відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку та доплати щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 та 2010 роки, оскільки зазначена вище грошова допомога виплачена йому в повному обсязі на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 та від 07 квітня 2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Вказані обставини визнаються сторонами і згідно ст. 72 КАС України доказуванню не підлягають.

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ передбачено, що учасникам бойових дій щорічно до 05 травня надається разова грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із ч.3 ст. 2 КАС України, вбачається, що у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у Державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. Поряд з цим, у справі «Кечко проти України «Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань».

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року у справі № 1 29/2007 № 6 рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було змінено розмір щорічної грошової допомоги учасникам війни на 2007 рік і встановлений розмір допомоги 55 грн.

Також рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року у справі № 1 28/2008 № 10 рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким було змінено розмір щорічної грошової допомоги 43 учасникам війни на 2008 рік і встановлений розмір допомоги в сумі 65 грн. внесено зміни до ст. ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»..

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8 рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної грошової допомоги.

Наділивши ветеранів війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є учасниками війни, тобто між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист учасників війни. Кабінету Міністрів України, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначеної грошової допомоги залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році щорічної грошової допомоги до 05 травня позивачу, повинна була здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Доводи відповідача у письмовій відповіді позивачу про застосування Постанов Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 і 07 квітня 2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2009 - 2010 роках відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» для визначення розміру разової грошової допомоги позивача, що виплачується в 2009 - 2010 роках, є необґрунтованими, оскільки зазначеними постановами встановлено розміри разової допомоги в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою встановлено розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у відношенні до мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимогами ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина та основи соціального захисту.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

З матеріалів справи та позовної заяви видно, що позивач, 08 травня 2009 року як учасник бойових дій отримав щорічну разову грошову допомогу до 05 травня 2009 року в розмірі 340 грн., а звернувся з позовом до суду про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплаченої суми допомоги 22 квітня 2010 року.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи В даній частині статті відтворюється загальне правило про дію закону у часі, відповідно до якого застосовуються норми, чинні на момент вчинення дій, тобто застосовується адміністративний процесуальний закон, що діє в момент провадження у справі, незалежно від того, коли виникло спірне правовідношення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо перерахунку та доплати йому щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, підлягають задоволенню частково в межах строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Оскільки відповідач не надав суду достатніх без заперечливих доказів в обґрунтування правомірності своєї діяльності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача у виплаті позивачу як учаснику бойових дій, щорічної допомоги до 05 травня разової грошової допомоги за 2010 рік і вважає наявними законні підстави для задоволення позовних вимог по виплаті недоплаченої допомоги за 2010 рік.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2010 рік в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком згідно вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням вже проведених виплат.

На підставі ст. ст. 19, 22, 92 Конституції України, ст.ст. 5,6, 12, 17 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 8, 11, 17, 71, 72, 86, 99, 100, 104 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Переяслав Хмельницької районної державної адміністрації Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком за 2010 рік з урахуванням вже проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним надісланням, особою, яка її подає апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у прийнятті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Суддя