Справа № 2а-619/11/0970
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2016 р. м. Київ К/800/65592/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Олендера І.Я., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Латишевої Л.П.,

представника позивача Кушпети В.Г.,

представника відповідача Лаврука В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Малого підприємства «Добродій» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 по справі №2а-619/11/0970 (№45143/11/9104) за позовом Малого підприємства «Добродій» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційних скарг щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, позовні вимоги Малого підприємства «Добродій» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - задоволено частково.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області 16.12.2014 та Мале підприємство «Добродій» 12.03.2015 звернулись з касаційними скаргами до Вищого адміністративного суду України, який ухвалами 22.12.2014 та 24.04.2015 прийняв їх до свого провадження.

В касаційній скарзі Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема абзацу шостого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В касаційній скарзі Мале підприємство «Добродій» просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Мале підприємство «Добродій» посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією проведено перевірку господарської одиниці Малого підприємства «Добродій» - складу-магазину «Надія», що розташований в місті Болехові, вулиця Залізнична, 18, Івано-Франківська область, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Перевіркою встановлено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме позивачем в період з 01.09.2005 до 01.11.2005 здійснювалася роздрібна торгівля алкогольними напоями на суму 143558,13грн. через електронно-касовий апарат (Mini-500 МЕ, фіскальний номер ), не зазначений в додатку до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 01.11.2004 №014658.

За результатами перевірки Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією складено акт від 12.04.2006 №905027 та прийнято рішення від 17.04.2006 №/0 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 287116,28грн.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачений порядок імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Так, відповідно до частин 12 та 19 зазначеної статті у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом підприємницької діяльності зазначається адреса місця торгівлі і вказується перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту підприємницької діяльності ліцензії (за винятком змін, пов'язаних з реорганізацією суб'єкта підприємницької діяльності), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб'єкта підприємницької діяльності протягом трьох робочих днів видає суб'єкту підприємницької діяльності ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів підприємницької діяльності у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії застосовуються фінансові санкції у розмірі 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 1000 гривень.

Таким чином, для правильного вирішення справи необхідним є встановлення дати видачі та номеру ліцензії відповідно до якої у відповідний період здійснювалася торгівля алкогольними виробами на господарській одиниці, що перевірялася; дати видачі та номеру додатку до відповідної ліцензії; з'ясування наявності чи відсутності у такому додатку опису касового апарату, через який позивачем здійснювалася торгівля алкогольними виробами у відповідному періоді; у випадку зміни відомостей, зазначених у виданій суб'єкту підприємницької діяльності ліцензії та додатку, в тому числі реєстрації в податковому органі нового касового апарату, - з'ясування чи подавалася суб'єктом підприємницької діяльності заява щодо відповідних змін та чи видавав орган ліцензування ліцензію (додаток), оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Як вбачається із судових рішень, суди попередніх інстанцій встановлюючи факт торгівлі позивачем алкогольними виробами через касовий апарат, що не зазначений у додатку до ліцензії, виходили з того, що позивачу видано ліцензію серії АБ №014658 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями строком з 01.11.2004 до 01.11.2005 з місце торгівлі склад-магазин «Надія» по вулиці Залізничній, 18, місто Болехів, Івано-Франківська область, додаток до вказаної ліцензії не містить опису касового апарату Mini-500 МЕ, фіскальний номер , через який позивачем здійснювалася торгівля у періоді, за який застосовано санкції. При цьому, судами зазначено, що хоч номер ліцензії зазначений в додатку (АБ №014852) не відповідає номеру виданої позивачу ліцензії, однак зазначений додаток видано саме до ліцензії АБ №014658, оскільки ліцензія АБ №014852, номер якої зазначено в додатку, позивачу не видавалася.

Разом з тим, за посиланнями позивача, у спірному періоді підприємство мало декілька ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі як ліцензії АБ №014658 так і ліцензія АБ №014852, на обґрунтування чого було надано пошкоджену копію ліцензії АБ №014852.

Колегія суддів звертає увагу, що обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

При цьому, відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проте, судами попередніх інстанцій зазначені вище вимоги процесуального законодавства не виконано, доводи позивача не перевірено, правової оцінки їм надано не було, обставини справи встановлені неповно, що і потягло за собою передчасні висновки щодо наявності факту порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та прийняття судових рішень, які не відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Малого підприємства «Добродій» задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 по справі №2а-619/11/0970 (№45143/11/9104) скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ І.Я. Олендер

__________________ А.М. Лосєв