Справа № 804/4911/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. справа № 804/4911/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р., картки відмови № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р., -

в с т а н о в и в :

07 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» (далі - ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. про визначення митної вартості товару, а також скасувати картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р. (а.с. 3-11).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та фірмою VION Sales West BV (Нідерланди) був укладений контракт № 02/09/13 від 02.09.2013 р. на поставку замороженої свинячої печінки у кількості 20 500 кг на суму 6 150 євро. Митна вартість даного товару позивачем була визначена у сумі 125 300, 95 грн., в тому числі, з урахуванням транспортних витрат та витрат на страхування. Проте, при митному оформленні зазначеної партії товару Дніпропетровською митницею було повідомлено ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» про необхідність надання додаткових документів для визначення митної вартості товару. За результатами митного оформлення, відповідачем було оформлено картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р., а також рішення про визначення митної вартості товару № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р., згідно з яким, відповідач провів коригування митної вартості партії товару та визначив її за другорядним методом, у загальному розмірі 13 047, 89 євро. При цьому, сукупна різниця між вартістю товару, визначеною відповідачем, та вартістю товару, заявленою декларантом ТОВ «Гіперіон Д», склала 6 899,99 євро. Позивач не погоджується з прийнятими Дніпропетровською митницею рішеннями про визначення митної вартості товару та карткою відмови у митному оформленні товару, та вважає, що підстави для зміни митної вартості товару у відповідача були відсутні, з огляду на те, що при митному оформленні декларантом були надані всі необхідні документи, з яких можливо встановити вартість товару за основним методом визначення митної вартості, тобто, за ціною договору. Позивач вважає, що рішення про визначення митної вартості товару, прийняте відповідачем, не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, крім того, відповідачем не вказано обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю, у зв'язку з чим, вважає їх такими, що завдали ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» збитків, внаслідок вимушеної зайвої сплати митної вартості товару на суму зазначеної різниці, а також, внаслідок надмірної сплати до державного бюджету податку на додану вартість та ввізного мита на штучно завищену митним органом різницю. Посилаючись на наведене, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів України № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. про визначення митної вартості товару, а також скасувати картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р.

Відповідач у своїх письмових запереченнях від 28.05.2015 р. вказав, що 03.10.2014 року для митного оформлення та митного контролю позивачем була подана ВМД № 110100000/2014/227114, відповідно до якої, митному декларуванню підлягав товар, поставлений на адресу ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» від фірми VION Sales West BV (Нідерланди) - «заморожена свиняча печінка», а також надані товарно-супровідні документи. На підставі проведеного митним органом контролю на предмет можливості застосування першого методу визначення митної вартості товару, було встановлено розбіжності у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв'язку з чим, відповідачем було запропоновано надати виписку з бухгалтерської документації, а також висновки про якісні та вартісні характеристики товару. Проте, під час проведення консультацій, протягом встановленого відповідачем 10-денного строку, зазначені документи позивачем надані не були, у зв'язку з чим, митним органом було видано картку відмови у митному оформленні товарів від 08.10.2014 р. №110100000/2014/00434, та винесено рішення № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. про коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а також, ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів, відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД № 110100000/2014/227603 від 08.10.2014 р. Крім того, відповідач зазначив, що листом № 110 від 05.11.2014 р. ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» надіслано до митного органу додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, що надавались при здійсненні митного контролю та випуску товару у вільний обіг за митною декларацією № 110100000/2014/227603, та бухгалтерські документи, за результатами розгляду яких, відповідачем були виявлені інші невідповідності, а саме: розбіжності у реквізитах постачальника, вказаних у зовнішньоекономічному контракті та документах, наданих для митного оформлення товару, невідповідність дати платіжного доручення № 66 від 23.09.2014 р., за яким здійснено передоплату, з датою вказаного у призначенні платежу інвойсу (№ від 25.09.14), а також, встановлено відсутність відомостей про вартість транспортних послуг, наданих позивачу ПП «Транс Логистик», що суттєвим чином впливає на визначення вартості товару. Зазначені обставини, на думку відповідача, унеможливили обрахування всіх складових митної вартості товару за наданими позивачем документами, у зв'язку з чим, митним органом було відмовлено позивачу у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. Посилаючись на викладені обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 91-95).

В судове засідання 22.09.2015 р. представник відповідача не з'явився, надав клопотання про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, розгляд справи завершено без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

13.11.2012 року між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та ТОВ «Гіперіон Д» укладено договір доручення № 286, відповідно до умов якого, ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» (довіритель) доручив, а ТОВ «Гіперіон Д» (повірений) зобов'язувався виконати послуги з митного декларування товарів при переміщенні через митний кордон України (а.с. 67-70).

Також, між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та фірмою VION Sales West BV (Нідерланди) був укладений контракт № 02/09/13 від 02.09.2013 р. на поставку замороженої свинячої печінки на загальну суму 20 000 000 євро (а.с. 12-22).

Згідно специфікації № 5 від 17.09.2014 р. до зазначеного контракту, постачальник (VION Sales West BV) зобов'язався здійснити на адресу позивача поставку товару - замороженої свинячої печінки вагою 20 500 кг на суму 6 150 євро (а.с. 150).

03.10.2014 р. для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, ТОВ «Гіперіон Д» від імені позивача за договором доручення було подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію № 110100000/2014/227114, відповідно до якої, митному декларуванню підлягав вантаж, поставлений на адресу ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» від фірми VION Sales West BV (Нідерланди) - «заморожена свиняча печінка» без первинної упаковки вагою 20 493 кг, заявленою ціною товару у розмірі 6 147,9 євро (а.с. 109).

Під час здійснення митного оформлення даного товару, спрацювала електронна система управління ризиками, у зв'язку з чим, митним органом розпочато процедуру консультацій з декларантом. Так, 03.10.2014 р. о 16.17 год. на електрону адресу ТОВ «Гіперіон Д» було направлено електронне повідомлення з вимогою надання оригіналів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів (а.с. 41).

Після проведення перевірки наданих документів, відповідачем на електрону адресу ТОВ «Гіперіон Д» 03.10.2014 р. о 17.50 год. направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження митної вартості товару, встановлено, що у проформі інвойсу № сума не кореспондується з інвойсом № (у проформі вона більша); дати оплати товару, зазначені на зворотному боці оригіналу інвойсу, не кореспондуються з датами фактичної оплати товару, у наявному платіжному дорученні сума до сплати в якості передплати за поставлений товар не відповідає вартості товару згідно інвойсу. У зв'язку з чим, позивачу було запропоновано надати на адресу митного органу додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 42-43).

06.10.2014 р. о 16.22 год. на адресу ТОВ «Гіперіон Д» відповідачем повторно надіслано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження визначеної позивачем митної вартості товару (а.с. 44).

08.10.2014 р. о 13.43 год. на адресу ТОВ «Гіперіон Д» направлено електронне повідомлення, в якому митним органом зазначено, що у зв'язку з ненаданням витребуваних раніше додаткових документів протягом 10-денного терміну, а також неможливістю використання обраного декларантом методу визначення митної вартості товару згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ внаслідок встановлених у наданих документах розбіжностей, митним органом скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МКУ), що ґрунтується на раніше визначених органом доходів і зборів митної вартості у співвіднесених обсягах за МД № 100250002/2014/66477 від 17.07.2014 р. з митною вартістю 0,8 дол. США/кг (а.с. 45-47).

Коригування митної вартості товарів здійснено за рішенням Дніпропетровської митниці Міндоходів № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р., та видано позивачу картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р. на підставі неможливості використання обраного декларантом (ТОВ «Гіперіон Д») методу визначення митної вартості товару, згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ (а.с. 161-163).

Відповідно до п. 7 ст. 55 МКУ, на прохання ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» митним органом надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД № 110100000/2014/227603 від 08.10.2014 р.

05.11.2014 р. ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» надало додаткові документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору (зокрема, документи, що надавались при здійсненні митного контролю та випуску товару у вільний обіг за митною декларацією № 110100000/2014/227603 від 08.10.2014 р., та бухгалтерські документи (swift), договір страхування і заявка перевізнику), з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. (а.с. 53).

За результатами розгляду додаткових документів, листом за № 7023/04-50-52 від 10.11.2014 р. позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р., з наведенням обґрунтування для такої відмови (не підтверджені складові митної вартості як за контрактом, так і по транспортуванню) (а.с. 54-59).

Не погодившись з рішенням митного органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України, у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). За змістом ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Судом встановлено, що підставою для прийняття рішення № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. про коригування митної вартості товару стала наявність розбіжностей в документах, що були подані позивачем до митного органу.

Так, ввезення товару «заморожена свиняча печінка» виробництва Нідерланди на митну територію України заявлена декларантом як імпорт за зовнішньоекономічним контрактом № 02/09/13 від 02.09.2013 р., стороною якого є виробник товару. Зазначена угода укладена ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» з компанією VION Sales West BV (Нідерланди) на поставку товару, виробником якого заявлено компанію Grolleman Vrieshuis BV. Листом продавця VION Sales West BV (Нідерланди) (б/н выд 11.04.2014 р.) зазначено, що підприємство Grolleman Olst BV входить до складу групи «Vion Food Group». Проте, згідно інформації мережі Інтернет, заявлена компанія-виробник Grolleman Vrieshuis BV входить до складу компаній Grolleman Group. Заявлені декларантом відомості про включення компанії-виробника до складу групи компаній Vion Food Group на загальнодоступних інтернет-ресурсах відсутні. За таких обставин, митний орган дійшов висновку про непідтвердження заявлених декларантом відомостей про поставку товару за контрактом з виробником товару.

Крім того, на підтвердження митної вартості товару позивачем надано до митного органу платіжне доручення в іноземній валюті № 66 від 23.09.2014, згідно якого ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» перераховано на користь VION Sales West BV (Нідерланди) кошти у сумі 27 060 євро як передплату за контрактом № 02/09/13 від 02.09.2013 р., а також інвойси № від 18.09.14 та № від 25.09.14.

З наданих документів вбачається, що оцінювана партія товару була заявлена до митного оформлення за інвойсом № від 25.09.2014 р., посилання на який міститься в призначенні платежу платіжного доручення в іноземній валюті № 66 від 23.09.2014 р. Проте, дата складання зазначеного інвойсу № (25.09.14), який став підставою для оформлення платіжного доручення, не кореспондується з датою виписки платіжного доручення, яке складено на два дні раніше (23.09.2014) (а.с. 148-149).

Крім того, з наданого платіжного доручення в іноземній валюті неможливо встановити сплачену позивачем вартість товару, зазначеного в інвойсі № від 25.09.14, адже вказане платіжне доручення складено з призначенням платежу одночасно за двома інвойсами (№ від 18.09.2014 р. та № від 25.09.2014 р.), без зазначення платежу окремо за кожним з них. При цьому, проформи інвойсу від 18.09.2014 р. не було надано ні при митному оформленні товару, ні під час надання додаткових документів, хоча по цьому документу було встановлено розбіжності, що прямо впливає на митну вартість товару.

Крім того, за змістом листа ДМС України від 29.12.2010 р. № 11/2-10.16/17217-ЕП, Міжнародною торговою палатою прийняті Правила використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які вводяться в дію МТП з 01.01.2011 року. Інкотермс 2010 передбачено використання 11 торгових термінів. При цьому розподіл витрат між продавцем та покупцем на здійснення поставки товару на умовах EXW, FCA, FAS, FOB, CPT, CIP, CFR, CIF, DDP Інкотермс 2010 відповідає розподілу зазначених витрат при аналогічних умовах поставки згідно з Інкотермс 2000.

Разом з цим, декларантом при визначенні митної вартості товару не було враховано витрат на навантаження та здійснення транспортування оцінюваних товарів, незважаючи на те, що згідно з Міжнародними комерційними умовами Інкотермс 2010, при здійсненні поставки товару на умовах FCA, що передбачено у зовнішньоекономічному контракті № 02/09/13 від 02.09.2013 р., вартість транспортування не включається у вартість товару (а.с. 130).

Враховуючи вказану невідповідність, відповідачем під час процедури консультацій витребувано у декларанта додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У зв'язку з ненаданням витребуваних додаткових документів у встановлений відповідачем 10-денний строк, враховуючи наявність в наданих позивачем документах зазначених розбіжностей, а також відсутність всіх відомостей для можливості застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме - за ціною договору, було прийнято обґрунтоване рішення щодо коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р., та видана картка відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р., у зв'язку з неможливістю використання обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ.

За результатами розгляду додатково поданих позивачем 05.11.2014 р. за вих. №110 документів, митницею встановлено наявність договірних відносин між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та ПП «Транс Логистик», оформлених договором № 27/11/13 від 27.11.2013 р. на здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також договором від 29.10.2013 р. між ПП «Транс Логистик» та ПП «Гроцький Транс». Також, було надано заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 1 від 19.09.2014 р. між ПП «Транс Логистик» та ПП «Гроцький Транс», згідно якої, узгоджена вартість послуг з транспортування вантажу складає 40 400 грн. (а.с. 187-199).

При цьому, документального підтвердження витрат ПП «Гроцький Транс», з урахуванням положень договору про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 р. № 291013, позивачем до митного оформлення та листом від 05.11.2014 р. не надано. Згідно відомостей наданої декларантом до митного оформлення транспортної накладної СМR (гр. 16) за зазначеною митною декларацією відсутні будь-які відмітки про безпосереднього перевізника товару. Також, наданий розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, не містить відомостей про вартість послуг ПП «Транс Логистик» з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів, в томі числі за договором про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 р. № 291013, укладеним з ПП «Гроцький Транс».

Водночас, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають сплату транспортних послуг за рахунок покупця товару, в тому числі на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частиною загальних витрат на транспортування, тому є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

Відповідно до п.п. 5,6 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Отже, за відсутності підтверджених даних про фактичного перевізника, відомостей щодо повноти включення та розподілу вартості перевезення до кордону та після, неможливо проведення обчислення та підтвердження повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару.

Згідно пп. 1.4. п. 1 Розділу 2 наказу ДМСУ № 602, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час приведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом контролю правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості.

Згідно з п. 1.14 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012 р., метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З аналізу наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що внаслідок встановлених у наданих декларантом документах розбіжностей, а також за відсутності всіх відомостей для можливості застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору, відповідач мав передбачені законом підстави скоригувати митну вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

При застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товару відповідач керувався раніше визначеною органом доходів і зборів митною вартістю товару у співвіднесених обсягах за МД № 100250002/2014/66477 від 17.07.2014 р. з митною вартістю 0,8 дол. США/кг, що не суперечить вимогам ст. 57 МКУ.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для скасування рішення Дніпропетровської митниці № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 р. про визначення митної вартості товару, та картки відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 р.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна