Справа № 810/5563/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року № 810/5563/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, треті особи: публічне акціонерне товариство «Броварський завод пластмас», товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Лайн» про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. з позовом до ВДВС Броварського МРУЮ, треті особи: ПАТ «Броварський завод пластмас», ТОВ «Офіс Лайн» про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідачем порушені права позивача як іпотекодержателя щодо заставного майна шляхом накладення постановою ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004 арешту на майно ПАТ «Броварський завод пластмас», у зв'язку з чим просив суд звільнити майно з-під арешту та зобов'язати відповідача здійснити всі необхідні дії для зняття такого арешту та вилучити реєстраційний запис про обтяження з реєстру.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 04.01.2016 в частині позовних вимог про зобов'язання ВДВС Броварського МРУЮ здійснити всі необхідні дії для зняття арешту, накладеного відповідно до постанови ВДВС Броварського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2014 ВП № 45464004 та вилучення реєстраційного запису про обтяження з реєстру, залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 155 КАСУ.

Про розгляд справи, призначеної на 04.01.2016 сторони та особи, які беруть участь у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судове засідання, призначене на 04.01.2016 з'явився представник позивача та представник ПАТ «Броварський завод пластмас». Представник відповідача та третьої особи ТОВ «Офіс Лайн» в судове засідання з невідомих для суду причин не з'явилися, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Натомість, від представника ТОВ «Офіс Лайн» ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неможливості забезпечити явку представника у судове засідання, яке залишено судом без задоволення з огляду на його необґрунтованість та не підтвердження документальними доказами неможливості прийняти участь в судовому засіданні іншого представника чи представника ОСОБА_3, яким і було заявлено (здано нарочно до канцелярії суду) вказане клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином суд дійшов висновку, що представник ТОВ «Офіс Лайн» прибув до суду, однак бажання прийняти участь у розгляді справи не виявив, у зв'язку з чим у задоволенні вказаного клопотання ТОВ «Офіс Лайн» було відмовлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. У зв'язку з викладеним, враховуючи, що сторони та особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та зважаючи на те, що у суду відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експерта, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Від відповідача заперечення на позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені вимоги про звільнення з-під арешту майна, що належить ПАТ «Броварський завод пластмас» (07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 53, ), переданого в іпотеку ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», накладеного постановою ВДВС Броварського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2014 ВП № 45464004, не підлягають задоволенню з огляду на таке:

згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАСУ, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 17 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Судом встановлено, що ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» () є іпотекодержателем заставного майна ПАТ «Броварський завод пластмас» (іпотекодавця) на підставі іпотечного договору № 856 від 06.08.2009 (а.с. 19-32). Нерухоме майно ПАТ «Броварський завод пластмас», яке є предметом іпотеки, передане іпотекодержателю ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») в забезпечення виконання зобов'язань за відповідними кредитними договорами, укладеними між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ЗАТ «Броварський завод пластмас» (правонаступник ПАТ «Броварський завод пластмас»), ТОВ «Луксор», ТОВ «І-Тел», ТОВ «Трініті Інвест Компані», та за відповідними договорами акредитиву, укладеними з ТОВ «Луксор», ТОВ «І-Тел», ТОВ «Трініті Інвест Компані».

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004, на майно ПАТ «Броварський завод пластмас» накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Дані обставини виникли у зв'язку з заборгованістю ПАТ «Броварський завод пластмас» на користь ТОВ «Офіс Лайн» суми коштів в розмірі 555900, 00 грн. на підставі наказу № 911/4035/14, виданого 07.07.2014 Господарським судом Київської області, в результаті чого було відкрито виконавче провадження ВП № 45464004 та в подальшому накладено арешт на майно боржника в межах суми 555900, 00 грн. з забороною на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В силу вимог ст. 60 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд зазначає, що на день прийняття рішення по даній справі постанова ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004, якою накладено арешт на майно ПАТ «Броварський завод пластмас», є чинною. Будь-яких документально підтверджуючих доказів, які б свідчили про скасування або припинення дії рішення ВДВС Броварського МРУЮ, викладене у вигляді постанови від 14.11.2014 ВП № 45464004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, матеріали справи не містять, позивачем відповідних доказів суду не надано та про такі не зазначено.

Крім того суд зазначає, що ані відповідачем, ані позивачем не надано суду доказів закінчення виконавчого провадження ВП № 45464004 щодо ПАТ «Броварський завод пластмас», які б обумовлювали необхідність звільнення накладеного на майно ПАТ «Броварський завод пластмас» арешту.

Таким чином, на виконанні у ВДВС Броварського МРУЮ станом на день розгляду справи наявне виконавче провадження, в межах суми 555900, 00 грн. якого можливе звернення стягнення на майно ПАТ «Броварський завод пластмас». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами неправомірності існування накладеного на майно ПАТ «Броварський завод пластмас» арешту. Крім того суд зазначає, що постанова ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004, якою накладено арешт на майно ПАТ «Броварський завод пластмас», є предметом розгляду іншої адміністративної справи, а саме справи № 361/5725/15-а, яка перебуває в провадженні Київського окружного адміністративного суду і за результатами розгляду якої буде встановлено наявність або відсутність правових підстав винесення ВДВС Броварського МРУЮ постанови від 14.11.2014 ВП № 45464004.

В силу вимог ч. 2 ст. 11 КАСУ, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Оскілки рішення в адміністративній справі № 361/5725/15-а, зокрема, про визнання протиправною та скасування постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004 на день розгляду даної справи не винесено і законної сили не набрало, тому підстав для виходу за межі позовних вимог у суду не вбачається.

Окрім того слід зазначити, що в силу вимог ст. 54 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно з ч. 8 ст. 54 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В силу вимог ст. 575 ЦКУ, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 572 ЦКУ передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 6, 7 ст. 3 Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Також слід звернути увагу на те, що ураховуючи суть іпотеки, визначення якої міститься у ст. 1 Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку», іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 54 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Примусове звернення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку» в силу вимог ч. 8 ст. 54 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно ст.ст. 3, 33 Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Тобто, чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Проте є випадки, коли з такого майна повинний бути знятий арешт.

Як установлено судом, право іпотеки за іпотечним договором № 856 від 06.08.2009 зареєстровано в установленому законодавством порядку 06.08.2009, реєстраційний номер обтяження 8948533 (витяг № 24313809), а обтяження - заборона на нерухоме майно - 06.08.2009, реєстраційний номер 8948471 та 8948528 (витяг № 24313766 та № 24313790 відповідно).

Обтяження - арешт нерухомого майна відповідно до постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004 зареєстровано 17.11.2014, номер запису про обтяження 7713011.

Оскільки заборгованість вказаними позичальниками перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не погашена, останній звернувся до Господарських судів з відповідними позовами. Так, з матеріалів справи встановлено, що в провадження Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/426/13-г за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ПАТ «Броварський завод пластмас», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «Луксор», ТОВ «І-Тел», ТОВ «Трініті Інвест Компані» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином судом встановлено, що на день розгляду даної справи також, окрім іншого, на нерухоме майно ПАТ «Броварський завод пластмас» наразі не звернуто примусового стягнення органами державної виконавчої служби, а відтак суд вважає, що в даному конкретному випадку саме по собі існування зареєстрованого обтяження ще не порушує прав позивача, з огляду також на те, що позивачем не доведено обставин звернення ним стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог Закону України від 05.06.2003 № 606-XIV «Про іпотеку» для задоволення своїх прав як іпотекодержателя тощо.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про звільнення з-під арешту майна, що належить ПАТ «Броварський завод пластмас» (07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 53, ), переданого в іпотеку ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», накладеного постановою ВДВС Броварського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2014 ВП № 45464004.

Стаття 2 КАСУ передбачає завдання адміністративного судочинства, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що постанова ВДВС Броварського МРУЮ, якою накладено арешт на майно ПАТ «Броварський завод пластмас» та оголошено заборону на його відчуження від 14.11.2014 ВП № 45464004 є чинною і в установлений законом спосіб на час прийняття рішення по даній справі не скасована, виконавче провадження не закінчено та той факт, що позивачем не доведено обставин звернення ним стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття з-під арешту майна ПАТ «Броварський завод пластмас».

Доводи позивача, зазначені у позовній заяві вказують на передчасність заявлених вимог з огляду на чинність постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 14.11.2014 ВП № 45464004, згідно з якою на день прийняття рішення по даній справі діє арешт на майно ПАТ «Броварський завод пластмас».

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.