Справа № 813/5751/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р. № 876/315/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Гользбергер А.П.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Міклюша Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

14.08.2014 ФОП ОСОБА_4 звернулася в суд із адміністративним позовом до ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області у якому просила визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.05.2014 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки викладені у акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення, є помилковими, так як такі ґрунтуються на твердженні, що позивачем до загального оподаткованого доходу мало бути включено акти зміни (зменшення) компенсації вартості товару ТОВ «БаДм». Однак, відповідач, зробивши такі висновки, не взяв до уваги той факт, що сума 261735,19 грн вже включена підприємцем в дохід. Кошти в сумі 261735,19 грн ФОП ОСОБА_5 отримала як інкасацію готівки проведеної через РРО, які зареєстровані ФОП ОСОБА_4 Помилка відбулась з вини бухгалтера, який працює одночасно у двох підприємців та під час інкасації готівки з аптек помилково зазначила, що ця готівка належить ФОП ОСОБА_5

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що оскільки згідно з даними декларації ФОП ОСОБА_4 сума доходу становить 79704707,55 грн, а згідно з даними перевірки 79748572,95 грн, то позивачем занижено суму загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження господарської діяльності в податковій декларації про доходи і майновий стан за 2013 рік в сумі 43865,40 грн, чим порушено пункт 164.1 статті 164, пункт 177.1, пункт 177.2 статті 177 Податкового кодексу України. Під час перевірки ФОП ОСОБА_4 не надано документів, які підтверджують, що вона надавала (перераховувала) в період що перевірявся кошти у сумі 261735,19 грн, як і документів, які підтверджують підставу для повернення ФОП ОСОБА_5 цих коштів. Також встановлено розбіжність у задекларованій виручці та товарних звітах.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просить залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, про що 11.04.2014 року складено акт № 753/17-02/НОМЕР_2 (а.с. 7-47).

Згідно висновків цього акта, під час перевірки встановлено ряд порушень, зокрема, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 21434,38 грн, що є предметом спору у цій справі.

До таких висновків податковий орган дійшов з огляду на те, що перевіркою повноти визначення доходів за вказаний період встановлено їх заниження на загальну суму 43865,40 грн, оскільки ФОП ОСОБА_4 до складу загального оподатковуваного доходу віднесено дохід (кошти) від операцій із реалізації медичних та фармацевтичних товарів, товарів дитячого харчування, косметичних засобів, медичної техніки, компенсація з бюджету за ліки за пільговими рецептами в аптечних закладах. Зокрема до доходу повинні включатись операції: 1) за готівку на підставі товарних звітів, періодичних звітів, журналів РРО в сумі 77813054,12 грн (без ПДВ) із врахуванням повернень; 2) безготівкові кошти на загальну суму 558342,58 грн (без ПДВ), в тому числі 261735,19 грн від ФОП ОСОБА_5; 3) інші доходи (суми знижки на продукцію в межах проекту «Медика» програма «Терапія Плюс» по соціальному проекту «Оранж кард») на загальну суму 1377176,19 грн, в тому числі акт зміни вартості від 08.01.2014 за березень 2013 року в сумі 4539,47 грн, за червень 2013 року в сумі 4977,04 грн, за листопад 2013 року в сумі 6093,86 грн, за грудень 2013 року в сумі 102397,73 грн, акт зміни вартості товару від 16.01.2014 за жовтень 2013 року в сумі 10188,73 грн, за листопад 2013 року в сумі 4520,81 грн.

Так, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_5 платіжним дорученням № 926 від 17.04.2013 року проведено повернення ФОП ОСОБА_4, як вказано у цьому дорученні "помилково перерахованих коштів" в сумі 261 735,19 грн. В акті вказано, що підприємцем не надано документів, які підтверджують, що ФОП ОСОБА_4 надавала (перераховувала) в період який перевіряється кошти в сумі 261 735,19 грн. (без ПДВ), також не надано документів, які підтверджують підставу для повернення ФОП ОСОБА_5 коштів в сумі 261 735,19 грн.

Перевіркою встановлено, що згідно даних ФОП ОСОБА_4 сума загального оподаткованого доходу, отриманого під провадження господарської діяльності в декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік складає 79704707,55 грн, а згідно даних перевірки загальний оподаткований дохід, отриманий від провадження господарської діяльності визначений в розмірі 79748572,95 грн. Враховуючи вищенаведене, контролюючий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_4 занижено суму загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження господарської діяльності в податковій декларації про доходи і майновий стан за 2013 рік на 43865,40 грн, чим порушено пункт 164.1 статті 164, пункти 177.1, 177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених в декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено їх завищення у 2013 році на суму 82219,12 грн, чим порушено пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що в декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік підприємцем задекларовано витрати в сумі 74889461,00 грн, фактично за даними перевірки сума витрат, безпосередньо пов'язаних з господарською діяльністю та документально підтверджених підприємцем, визначена в розмірі 74807241,88 грн. Як зазначено в акті перевірки, первинних документів на підтвердження решти витрат підприємцем не надано. У свою чергу встановлено віднесення до складу витрат тих які не оформлені відповідними документами та які не пов'язані з господарською діяльністю.

Підставою такого твердження слугував факт відсутності відповідних, складених згідно з чинним законодавством первинних документів, які б підтверджували фактичне надання послуг чи інших витрат, понесених підприємцем, їх оплату, зв'язок з господарською діяльністю підприємця та фактичне використання у власній підприємницькій діяльності.

Тому перевіркою правильності визначення ФОП ОСОБА_4 чистого оподатковуваного доходу, відображеного в декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік з даними про суми чистого оподатковуваного доходу, визначеного в ході перевірки, встановлено його заниження на суму 126084,52 грн (82,219,12 грн та 43865,40 грн).

На підставі встановлених порушень, а саме пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, контролюючим органом винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 05.05.2014 № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання на 32151,57 грн (в тому числі за основним платежем 21434,38 грн та штрафними санкціями 10717,19 грн).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що кошти в сумі 261735,19 грн, які надійшли 17.04.2013 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_4 відповідачем віднесено до складу загального оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_4 за 2013 рік як по безготівкових операціях. Однак, такі кошти надійшли від ФОП ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_4 платіжним дорученням № 926 від 17.04.2013 року з призначенням платежу «повернення помилково перерахованих коштів» та не свідчать про наявність між вказаними підприємцями певних господарських відносин. Кошти ФОП ОСОБА_5 отримала як інкасацію готівки проведеної через РРО, які зареєстровані на ФОП ОСОБА_4 Сама ж ФОП ОСОБА_5 в квітні 2013 року не мала жодного касового апарату. Як доказ вказаного позивачем долучено копію реєстру документів за 12-15 квітня 2013 року, копію супровідної відомості до сумки з готівкою, копію явочної картки № 22 на квітень 2013 року, копію виписки з банку, копії відповіді ФОП ОСОБА_5 на адвокатський запит та запит ДПІ у Залізничному районі, копію наказу про застосування до головного бухгалтера грошового стягнення за вказану помилку. Також суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість включення до загального оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_4 за 2013 рік акти зміни вартості товару по ТОВ «БаДм» від 08.01.2014 та від 16.01.2014, оскільки такі складені у січні 2014 року, тому виходячи з положень пункту 140.2 статті 140 ПК України, це призводить до перерахунку доходів або витрат у 2014 році, а не у 2013 році, як вважає податковий орган.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктами 177.2 та 177.4 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, однією із підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи стало встановлення не віднесення до доходу коштів в сумі 261735,19 грн, які надійшли 17.04.2013 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_4

Однак, які вірно встановлено судом першої інстанції, ці кошти надійшли позивачу від ФОП ОСОБА_5 платіжним дорученням № 926 від 17.04.2013 (а.с. 55) з призначенням платежу «повернення помилково перерахованих коштів» та не свідчать про наявність між вказаними підприємцями певних господарських відносин.

Ці кошти ФОП ОСОБА_5 отримала як інкасацію готівки проведеної через РРО, які зареєстровані на ФОП ОСОБА_4, що підтверджується листом ЛФ ПАТ «Банк «Київська Русь» № 17486 від 04.11.2014 (а.с. 122-123), згідно якого, 15 квітня 2013 року за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 1 о 17:31 год. прибула інкасаторська машина для отримання виручки ФОП ОСОБА_4 за 13-15 квітня 2013 року, отриманої через РРО від здійснення підприємницької діяльності в сумі 261735,19 грн про що свідчить явочна карта № 22 за квітень 2013 року. У інкасаторську сумку була покладена супровідна відомість в якій зазначено передавача коштів - ФОП ОСОБА_5, тому ці кошти були зараховані на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5 та цього ж дня повідомлено ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 про таку помилку і про необхідність її виправлення. На наступний день кошти ФОП ОСОБА_4 були їй повернуті шляхом перерахування з поточного рахунку ФОП ОСОБА_5 на поточний рахунок ФОП ОСОБА_4

На підтвердження цих обставин, позивачем надано копію реєстру документів за 12-15 квітня 2013 року, копію супровідної відомості до сумки з готівкою від 15.04.2013, копію явочної картки № 22 на квітень 2013 року, копію виписки з банку, копії відповідей ФОП ОСОБА_5 на адвокатський запит та запит ДПІ у Залізничному районі (а.с. 48-60, 67-77).

Також позивачем долучено трудові договори від 14.02.2011 між ФОП ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а також від 16.09.2011 між позивачем та ОСОБА_6, з яких вбачається, що ОСОБА_6 у спірний період працювала на посаді головного бухгалтера у ФОП ОСОБА_5, а також за сумісництвом на цій же посаді у ФОП ОСОБА_4 За неправильне заповнення супровідної відомості позивач своїм наказом від 16.04.2015 № 15 до головного бухгалтера ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлення тринадцятої премії (а.с. 61).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для повторного зарахування до доходу позивача коштів в сумі 261735,19 грн, які надійшли йому від ФОП ОСОБА_5 платіжним дорученням № 926 від 17.04.2013 (а.с. 55), оскільки ці кошти повернуті позивачу як помилково перераховані та вже були нею включені до її доходу як готівкові кошти отримані від реалізації медикаментів.

Окрім того, з матеріалів справи судом встановлено, що податковим органом до загального оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_4 за 2013 рік включено акт зміни вартості товару по ТОВ «БаДм» від 08.01.2014 за березень 2013 року в сумі 4539,47 грн, за червень 2013 року в сумі 4977,04 грн, за листопада 2013 року в сумі 6093,86 грн, за грудень 2013 року в сумі 102397,73 грн, акт зміни вартості товару від 16.01.2014 за жовтень 2013 року в сумі 10188,73 грн, за листопад 2013 року в сумі 4520,81 грн.

Відповідно до пункту 140.2 статті 140 Податкового кодексу України у разі якщо після продажу товарів, виконання робіт, надання послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, в тому числі перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари (результати робіт, послуг) продавцю, платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють відповідний перерахунок доходів або витрат (балансової вартості основних засобів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми компенсації.

Отже, оскільки акти зміни вартості товару складені 08.01.2014 та 16.01.2014, то відповідно перерахунок доходів або витрат проводиться у 2014 році, а не у 2013 році, як вважає податковий орган.

Отже, у зв'язку з зміною вартості на уже отриманий товар, позивач здійснив перерахунок витрат шляхом коригування (зменшення) собівартості придбаних та реалізованих товарів у 2014 році, що відповідає положенням пункту 140.2 статті 140 Податкового кодексу України.

Тому включення ДПІ до загального оподаткованого доходу позивача за 2013 рік сум по вказаних актах змін вартості товару є неправомірним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення та відповідно наявність підстав для його скасування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої ухвали, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі № 813/5751/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 08.02.2016.