Справа № 2-а-700/11/1529
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2012 р.Справа № 2-а-700/11/1529

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Тимошенко С.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання відмови відповідача безпідставною та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу як дитині війни,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 березня 2011 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ України у Татарбунарському районі щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 14 вересня 2010 р. по 14 березня 2011 р. з урахуванням проведених нарахувань.

Зобовязано УПФ України у Татарбунарському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, який народився 12.01.1940 р. в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 14 вересня 2010 р. по 14 березня 2011 р. з урахуванням проведених нарахувань.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що у 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась, відповідно, підвищення до пенсії позивача мало бути розраховано на підставі цієї статті.

В апеляційній скарзі УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що реалізація вказаного права позивача залежить від фінансових можливостей держави, а також на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 не скасована і, відповідно, підлягає застосуванню. Крім того, апелянт вказує, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку вказаного підвищення.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставинам справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно установлено, що у 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта про те, що відсутність коштів не є поважною причиною невиплати позивачу підвищення пенсії у передбаченому Законом розмірі, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобовязань, встановлених Конституцією і Законами України.

Також необґрунтованими є твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, та на які посилається апелянт, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена у відповідності до положень діючого законодавства.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: