Справа № 802/3317/14-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/56566/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Олексієнка М.М.,

Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справ

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного управління юстиції у Вінницькій області (далі -ГУЮ у Вінницькій області) про визнання недійсним та скасування акту,

за касаційною скаргою Головного управління юстиції у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати нечинним та скасувати акт Головного управління юстиції у Вінницькій області від 20 серпня 2014 року №23.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції .

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, зареєстрований арбітражним керуючим, що підтверджується свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 1 березня 2013 року НОМЕР_1.

З 18 серпня 2014 року до 20 серпня 2014 року відповідачем здійснено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 на підставі доручення Міністерства юстиції України від 1 серпня 2014 року №13497-0-33-14/13.0.2 та скарги ТОВ «Торг-Продакшн» від 18 липня 2014 №24, відповідно до наказу Головного управління юстиції у Вінницькій області від 5 серпня 2014 року №508/10, посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки від 6 серпня 2014 року №24 та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 6 серпня 2014 року №24.

За результатами перевірки ГУЮ у Вінницькій області складено акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 20 серпня 2014 року №23.

В даному акті зазначено, що арбітражним керуючим ОСОБА_3 на вимогу комісії з проведення перевірки не надано копій документів на підтвердження належного виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство TOB «Овертайм», чим порушено абзац четвертий підпункту 4.7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт чи правовий акт індивідуальної дії державного чи іншого органу - це офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Пунктом 3.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 року за №1113/23645 голова та члени комісії мають право під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов'язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

Відповідно до наведеної норми, акт перевірки - є засобом документування, тобто фіксує певні факти, пов'язані з організаційними питаннями щодо проведення перевірки. Тобто, висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Згідно з пунтом 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, оцінка висновків контролюючого органу за результатами перевірки досліджується в межах формування відповідного рішення і саме через його скасування. Тобто, предметом оскарження в адміністративному суді є юридичні наслідки, що безпосередньо випливають з результатів перевірки, а самі по собі дії щодо надання висновків не порушують прав, свободи та інтересів позивача. Викладені в акті висновки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність дій суб'єкта владних повноважень при складанні акту або законність рішень, дій, в основу яких покладені дані висновки.

З огляду на викладене, акт перевірки арбітражного керуючого не може бути предметом окремого оскарження у суді, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обгрутованого висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Головного управління юстиції у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський(

доповідача)

Судді М.М.Олексієнко

І.В.Штульман