Справа № 815/7205/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7205/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі: представника позивача - Гризан О.П. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова група «Майстер» (далі - ТОВ «Інвестиційно-промислова група «Майстер», ТОВ «ІПГ «Майстер») звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000078/2 від 20.11.2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 17.11.2015 року позивачем подано електронну митну декларацію за № 500060804/2015/010827 з метою митного оформлення вантажу (волокно штапельне синтетичне), що надійшов від виробника- пocтaчaльникa YANGIL CO, LTD, Корея за прямим контрактом № 23037 від 15.09.15 року (інвойс № Y1- 151005 від 05.10.15 на умовах FOB BUSAN, KOREA, Inkoterms-2010). Позивачем зазначено, що митна вартість товару визначена за основним методом (за ціною контракту) 18170,00 дол. США (згідно інвойсу у 0,79 дол. США/кг). В адміністративному позові зазначено, що за результатами проведеного контролю, державним інспектором витребувано додаткові документи та декларантом в повному обсязі виконано вимоги митниці про надання додаткових документів та надано в добровільному порядку ряд інших документів.

Як вказано позивачем в адміністративному позові, з приводу зауважень чи розбіжностей у документах, які додатково надано декларантом, від митниці повідомлень не поступало. Письмова відмова декларанта від надання додаткових документів митниці не надавалась.

Згідно адміністративного позову, декларант вимагав проведення консультацій у письмовій формі, для чого звернувся із заявою № 1079 від 18.11.15 через канцелярію митниці (за вх. № 6079 від 18.11.15) з направленням 18.11.15 безпосередньо інспектору Коломієць С.Є. копії цієї заяви. Відповідь на заяву до цього часу декларанту не надходила, консультації не проводились. 20.11.2015 року митницею повідомлено про коригування митної вартості та винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000078/2 із визначенням методу, за яким визначено митну вартість товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів (2 метод) 1,32 дол. США/кг.

Як вказано позивачем в адміністративному позові, враховуючи виробничу потребу у безперебійному забезпеченні сировиною власного виробництва, декларант вимушений здійснити 23.11.15 року розмитнення вантажу за ЕМД № 500060006/2015/011192 з урахування вказаного Рішення за митною вартістю товару 1,32 дол. США/кг, згідно обраного митницею методу визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та 23.11.15 митне оформлення завершено, товар випущений у вільний обіг. Однак, позивач вважає оскаржуване рішення від 20.11.15 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду заперечення проти адміністративного позову (а.с.43-49), в яких зазначив, що 17.11.2015 ТОВ «ІПГ Майстер» для здійснення митного оформлення товару «волокна штапельні синтетичні, не піддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, для прядіння" до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №500060006/2015/010827, у якій митну вартість товару позивачем визначено на рівні 0,813 долара США за кг нетто.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір від 15.09.2015 року № 23037, інвойс від 05.10.2015 № YI-151005, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 № TG007991, експортну декларацію країни відправлення від 05.10.2015 року № 120-10-15-01704464, прайс-лист б/н від 20.09.2015 року YANGIL CO, LTD та інші.

Відповідачем зазначено, що під час здійснення перевірки наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару документів встановлено спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 724 вище, ніж заявлено у МД). Крім того, у результаті візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності, які не усунуті й при наданні декларантом позивача додаткових документів.

Отже, як вказано відповідачем у відповідності до положень ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2015 року № 500060006/2015/000078/2.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся; судом належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Як з'ясовано судом, між YANGIL CO, LTD, Корея як постачальником з однієї сторони та ТОВ «ІПГ Майстер», Україна як покупцем, з іншої сторони, укладено договір від 15.09.2015 року № 23037, згідно п.1.1 якого на умовах, визначених даним контрактом, постачальник зобов'язаний передати (поставити) покупцю продукцію - поліефірні штапельні волокна, не піддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити вказаний товар (а.с.25-29).

17.11.2015 ТОВ «ІПГ Майстер» для здійснення митного оформлення товару «волокна штапельні синтетичні, не піддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, для прядіння" до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №500060006/2015/010827, у якій митну вартість товару позивачем визначено на рівні 0,813 долара США за кг нетто.

На підтвердження митної вартості товару декларантом позивача надано інвойс № Y1- 151005 від 05.10.15 року, з якого вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах FOB BUSAN, KOREA, Inkoterms-2010 (а.с.30).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір від 15.09.2015 року № 23037, інвойс від 05.10.2015 № YI-151005, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 № TG007991, експортну декларація країни відправлення від 05.10.2015 року № 120-10-15-01704464, прайс-лист б/н від 20.09.2015 року YANGIL CO, LTD та інші документи.

В результаті візуальної перевірки поданих декларантом документів митний орган дійшов висновку про наявність в них розбіжностей, а саме:

- номер інвойсу від 05.10.2015 № YI-151005 не відповідає даним графи 38 експортної декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464;

- у документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 № TG007991 немає інформації щодо можливого страхування товару під час перевезення;

- у експортній декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір від 15.09.2015 № 23037.

На підставі положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як з'ясовано судом, на вимогу митниці про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача 18.11.2015 надано:

- довідку Одеської регіональної Торгово-промислової палати № 000819 від 18.11.2015;

- виписку з бухгалтерської документації за період з 15.09.2015-10.11.2015 рр;

- інформаційний лист від 18.11.2015 року стосовно технічної помилки у експортній декларації країни відправлення;

- інформаційний лист від 05.11.2015 року відносно того, що товар не є біржовим та не має каталогів;

- заяву від 18.11.2015 № 1079 щодо консультації з митним органом;

- довідку від 16.11.2015 № ТG 007991 про те, що страхування вантажу не здійснювалось.

Крім того, 20.11.2015 декларант надіслав: додаткову угоду № 2 до контракту №23037 від 15.09.2015 року; лист щодо коригування експортної МД; лист щодо сайту продукції; експорту МД № 120-10-15-01704464 від 05.10.2015 року.

Однак, на думку відповідача, додатково надані документи містять розбіжності, а саме:

- у документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 року № ТG 007991 є дані, що ватаж не страхувався, але у поданому (раніше до митного оформлення) цьому ж документі від 16.11.2015 № ТG 007991 такі дані відсутні;

- у довідці Одеської Регіональної Торгово-промислової палати № 000819 від 18.11.2015 року відсутні посилання на будь-які інтернет-ресурси, посилання є тільки на прайс-лист б/н від 20.09.2015 року YANGIL CO, LTD, у якому зазначена тільки одна єдина позиція даного товару.

Відтак, 20.11.2015 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000078/2 від 20.11.2015 року із визначенням методу визначення митної вартості товарів - за ціною договору щодо ідентичних товарів (2 метод) 1,32 дол. США/кг.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У даному випадку відповідач зобов'язав позивача надати наступні документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, оскаржуване рішення обґрунтоване тим, що номер інвойсу від 05.10.2015 № VI-151005 не відповідає даним графи 38 експортної декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464; у документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 № TG007991 немає інформації щодо можливого страхування товару під час перевезення; у експортній декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір від 15.09.2015 № 23037. Також, тим, що у документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 року № ТG 007991 є дані, що ватаж не страхувався, але у поданому (раніше до митного оформлення) цьому ж документі від 16.11.2015 № ТG 007991 такі дані відсутні; у довідці Одеської Регіональної Торгово-промислової палати № 000819 від 18.11.2015 року відсутні посилання на будь-які інтернет-ресурси, посилання є тільки на прайс-лист б/н від 20.09.2015 року YANGIL CO, LTD, у якому зазначена тільки одна єдина позиція даного товару.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

У постанові від 01.10.2013 у справі № 21 354а13 Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказує далі Верховний Суд України, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 по справі № 21-127а15 та від 31.03.2015 по справі № 21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, суд зазначає, що на зауваження митниці, що номер інвойсу від 05.10.2015 № YI-151005 не відповідає даним графи 38 експортної декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464, позивачем надано відкориговану експортну декларацію, що підтверджено відміткою митниці країни відправлення. Також, виробник-постачальник листом від 18.11.2015 року повідомив про відповідне коригування експортної декларації, що вбачається із матеріалів справи (а.с. 98, 105).

Відносно посилання митниці на те, що у експортній декларації країни відправлення від 05.10.2015 № 120-10-15-01704464 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір від 15.09.2015 № 23037, суд зазначає, що експортером відкориговано експортну декларацію, враховуючи вказане зауваження. Крім того, в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на приписи нормативно-правового акту, які порушено позивачем в даному випадку.

Що стосується тверджень митниці, що у документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.11.2015 № TG007991 немає інформації щодо можливого страхування товару під час перевезення, суд зазначає, що на підтвердження вартості товару позивачем надано інвойс № Y1- 151005 від 05.10.15 року, в якому зазначені умови поставки FOB BUSAN, KOREA, Inkoterms-2010.

FOB - термін інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водяним транспортом.

Як вбачається із викладеного, страхування за поставкою товару на умовах FOB не є обов'язком постачальника.

Окрім того, декларантом позивача надано до митниці довідку перевізника ТОВ «ТГЛ Україна» від 16.11.2015 № ТG 007991 із зазначенням того, що страхування вантажу не здійснювалось (а.с.95).

Відносно посилань митниці, що у довідці Одеської Регіональної Торгово-промислової палати № 000819 від 18.11.2015 року відсутні посилання на будь-які інтернет-ресурси, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. При цьому, будь-яких документів, які б свідчили про недійсність, недостовірність чи нечинність вказаної довідки відповідачем не надано.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС митницею здійснено коригування заявленої декларантом позивача митної вартості товару до рівня митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої Декларантом позивача вартості товару 0.813 долара США за кг нетто до 1.32 долара США за кг нетто (МД від 05.09.2015 № 500060804/2015/001335)

Як з'ясовано судом, митний орган під час застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів взяв за основу митну вартість товару 1,32 дол. США/кг, оформлення якого здійснювалось за МД № 500060804/2014/001335 від 05.09.2015 року.

При цьому, суд зазначає, що згідно автоматично присвоєного номеру МД № 500060804/2014/001335 датою декларування є 05.09.2014 року, а не 05.09.2015 року (а.с.108).

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Враховуючи, що час експорту товару за МД № 500060804/2015/001335 не є наближеним за часом експорту оцінюваних товарів, при цьому максимально наближеним до нього є розмитнення товару за МД від 20.10.2015 року № 500060006/2015/009326 (а.с.106), в якій митна вартість товару за аналогічний товар складає 1,26 дол. США, суд вважає недоцільним визначення митної вартості товару за МД № 500060804/2015/001335.

Також, в судовому засіданні представник позивача пояснила, що єдиною складовою волокна штапельного синтетичного є 100% поліефір, основою чого є нафта, яка, при цьому, з 2014 року значно знизилась в ціні.

З аналізу ст. 58 Митного кодексу України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товару є метод її визначення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару, а тому суд дійшов висновку про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

При цьому, доводи відповідача не можуть бути безумовним свідченням приховування або зменшення позивачем складових вартості імпортованих товарів.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76,79,86, 158-163,КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група «Майстер» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000078/2 від 20.11.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 08.02.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

.