Справа № 804/9323/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 р. Справа № 804/9323/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком -Форт» до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-
27 липня 2015 року ТОВ «Будком-Форт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровської митниці ДФС України, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці ДФС № 110100000/2015/200014/1 від 26.01.2015 року про коригування митної вартості товару;
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов із підстав викладених в позові.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд при винесенні рішення по справі виходить з наступного.
Судом встановлено, що спірні рішення прийняті відповідачем у зв'язку із розмитненням позивачем поставленого йому на виконання умов Контракту на поставку продукції № 2827 -NE/BF від 17.09.2014 з «BROS SEXTOS «NEA EXERUT» S.A. Греція товару «цитрусові свіжі: мандарини сорт Ortanigue - гібрид апельсина та танжерина, врожаю 2014 року».
- зовнішньоекономічний договір (контракт) на поставку продукції № 2827 -NE/BF від 17.09.2014 з «BROS SEXTOS «NEA EXERUT» S.A. Греція та доповнення до нього;
- міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 22.01.2015 р.;
- комерційну пропозицію від 20.01.2015 р.
- лист від 22.01.2015 р. № 1/22/1/2015;
- калькуляцію транспортних витрат № 26 від 26.01.2015 р.;
- заявку на перевезення від 13.01.2015 р.;
- рахунок - проформу на перевезення б/н від 22.01.2015 р.;
- заявку на страхування № 84 від 22.01.2015 р.;
- прас - лист від 19.01.2015 р.;
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО - 229/3 від 26.01.2015 р.;
- рахунок - фактуру (інвойс) від 22.01.2015 р.;
- пакувальний лист від 22.01.2015 р.;
- специфікацію № 7 від 22.01.2015 р.;
- договір страхування № 043.0647415.254 від 26.09.2014 р.;
- договір комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7 з ТОВ «АТБ - Маркет»;
- договір (контракт) на перевезення № 643 від 01.04.2013 р. між ТОВ «АТБ - Маркет» і ПП «Транс - Логістик»;
- договір (контракт) на перевезення № і28/05-2013 від 28.05.2013 р. між ПП «Транс - Логістік» і ТОВ «Агротеп»;
- декларацію виробника від 22.01.2015 р.;
- копію митної декларації країни відправника від 22.01.2015 р.;
- сертифікат з перевезення (перміщення) товару форми EUR.1 від 22.01.2015 р.
Відповідно до митної декларації від 26.01.2015 № 110100000/2015/201408 митна вартість товару задекларована позивачем із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються (за ціною контракту), в розмірі 0, 817327 дол. США/кг.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості митним органом були виявлені розбіжності, а саме:
- у підтвердження вартості перевезення партії товару «кліментіни», ввезеної ТОВ «Будком-Форт» за зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014 , до митного оформлення декларантом надано договір перевезення №643 від 01.04.2013, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логистик». Укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж Покупець не передбачено міжнародними комерційними термінами «Інкотермс-2010» за заявленими умовами поставки та зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014. Враховуючи зазначене, наданий до митного оформлення договір перевезення №643 від 01.04.2013, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логистик» та пов'язані з ним договори перевезення №і28/05-2013 від 28.05.2013 року (ПП «Транс Логистик» - ТОВ «Агротеп») не можуть бути використані для підтвердження транспортні складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «Будком-Форт» за зовнішньоекономічним контрактом №2827-NE/BF від 17.09.2014. До митного оформлення надано заяву на страхування від 22.01.2015 № 84 із зазначенням страховки у розмірі 271,78 грн., а в калькуляції витрат на доставку вантажу від 26.01.2015 № 26/01-05 відсутня інформація про страхування, також рахунок проформа від перевізника ПП «Транс Логістик» (наголошуємо, що отримувачем та власником вантажу є ТОВ «Будком-Форт») від 22.01.2015 № б/н. В договорі на перевезення № 643 від 01.04.2013 п.3.1 зазначено, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб залучених виконавцем для здійснення перевезення та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, собівартості перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У п.29 підп.8 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи ( ч.4, ч.10 ст.58 МКУ та п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів;
- у комерційній пропозиції від 20.01.2015 відсутня цінова пропозиція щодо заявленого товару (вказані лише кількісні показники пропозиції);
- у додатку від 02.12.2014 №2 до зовнішньоекономічного контракту від 17.09.14 2827-NE/BF віднесено зміни до п.2.1 контракту та вказана орієнтована сума контракту 1000000 дол. США та оплата може здійснюватися як у ЄВРО так і дол. США, але раніше цей контракт був у ЄВРО. Товару. У МД країни відправлення валюта вартості товару вказана у ЄВРО;
- в рамках проведення консультації також повідомляємо, що згідно з п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях МД. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості подібних (аналогічних) товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. - у наданому до митного оформлення висновку № ГО-229/3 від 26.01.2015 містяться посилання лише на Інтернет - сайті www.alibaba.com, що є он-лайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет - сайті www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною біржовою організацією у відповідності до ст. 53 МКУ; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.
Під час консультації позивача зобов'язано потягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, що стосуються виконання контракту; виписку з бухгалтерської документації.
Позивач письмово повідомив митницю проте, що надати додаткові документи немає можливості, а також, повідомив про факт проведення консультацій (а.с. 72).
За змістом оскаржуваного Рішення № 110100000/2015/200014/1 від 26.01.2015 року Дніпропетровською митницею у відповідності до п.п. 2 п. 6 ст. 54 Митного кодексу України було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за ціною договору у зв'язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МК України, а саме, не підтверджені витрати на транспортування та страхування. При визначені митної вартості товару неможливо було застосувати методи 2 а), 2 б), так як у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, враховуючи положення ст. 59, 60, 61 МКУ. Методи на основі віднімання 2 в) та додавання 2 г) вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 ґ), - резервний метод визначення митної вартості (ст.64 МКУ) (метод 6). Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару по МД № 100270004/2014/309607 за ціною 1,02 дол. США/кг.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість доводів відповідача і винесених на їх підставі спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини, є Митний кодекс України (далі - МКУ).
Відповідно до ст. 49 цього Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МКУ). За приписами статті 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього кодексу та цією главою.
Положеннями ст. 54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч.9 цієї статті;
4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
На підставі досліджених судом в ході розгляду справи документів суд доходить до висновку, що надані позивачем для митного оформлення документи (митна декларація від 26.01.2015 № 110100000/2015/201408 з додатками) містять розбіжності, та не підтверджують правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору.
Згідно з вимогами ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації
Судом встановлено, що позивачем до документів митного оформлення надано Договір комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7, відповідно до умов якого Комісіонер (ТОВ «Будком - Форт») за дорученням Комітента (ТОВ «АТБ - Маркет») зобов'язується за винагороду за рахунок та в інтересах Комітента укладати зовнішньоекономічні угоди, договори перевезення та ін.
Відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2014 р. № 2827-NE/BF із компанією «BROS SEXTOS «NEA EXERUT» S.A. Греція (зі змінами та доповненнями), орієнтовна сума контракту 100000,00 дол.США. загальна сума контракту складається із сум всіх специфікацій, що будуть підписані сторонами протягом строку дії контракту. Вартість одиниці товару зазначається у Специфікаціях до контракту (п.2.1). Ціна на товар розуміється згідно умов FCA Скірда, Греція, якщо інше не передбачено в Специфікації та складається з вартості навантаження товару у Постачальника, вартості сертифікації товару, вартості пакування, маркування, до ціни не включається податки та мита на території України (п.2.2) (а.с. 14-21).
Згідно із Специфікацією № 7 від 22.01.2015 р., ціна на товар визначається на умовах FCA Скірда, Греція (а.с. 22).
Отже, відповідно до заявлених умов поставки, до ціни контракту не включені витрати на транспортування та страхування.
Як було зазначено раніше, відповідно до положень ст. 58 МК України, витрати на транспортування та страхування товару є складовими митної вартості товару, а відповідно до ст. 53 МУ України, транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів є документами, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару. Пунктом 8 ст. 53 МК України також визначено, що до таких документів віднесені страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд також зазначає, що Правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс - 2010» визначено термін поставки FCA (Франко перевізник, назва місця призначення), як таке, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. При цьому, вибір місця постачання вплине на зобов'язання по завантаженню і розвантаженню товару в даному місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження.
З урахуванням умов поставки на Позивача покладається обов'язок з укладання договорів, пов'язаних з доставленням товару на митну територію України та відповідно при заявленні ним митної вартості товару за основним методом визначення митної вартості на Позивача покладається обов'язок з надання достовірної документально підтвердженої інформації щодо витрат на транспортування.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження транспортних витрат Позивачем до документів митного оформлення надано договір перевезення від 01.04.2013 року № 643, відповідно до якого Виконавець (ПП «Транс-Логістік») зобов'язується за винагороду та за рахунок Клієнта (ТОВ «АТБ-маркет») надати послуги, пов'язані із організацією та здійсненням перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародних сполученнях та територією України (а.с. 54-63).
Відповідно до п. 1.4 зазначеного Договору вартість перевезення зазначається у заявці.
Порядок розрахунків за зазначеними Договором (Розділ 3) передбачає, що вартість послуг Виконавця розраховується як вартість послуг третіх осіб, що залучаються Виконавцем для здійснення перевезення + фінансова експедиційна винагорода у розмірі 400 грн.
Відповідно до п. 4.1 Договору № 643, Виконавець зобов'язаний надати Клієнту завірені копії документів, що підтверджують витрати Виконавця, проведені в інтересах Клієнта.
Судом також встановлено, що на виконання умов Договору № 643 ПП «Транс - Логістік» укладено договори перевезення з третіми особами.
Згідно документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару вбачається, що ПП «Транс-Логистик» (Замовник) укладено Договір №і28/05-2013 від 28.05.2013 року з ТОВ «Агротеп» (виконавець) про надання транспортно-експедиційних послуг (а.с. 48-53). За відомостями міжнародних транспортних накладних (CMR), доданих до МД від 26.01.2015 р. №110100000/2015/201408, ТОВ «Агротеп» є безпосереднім перевізником (а.с. 39).
Вартість послуг перевезення як за Договором від 01.04.2013 р. № 643, так і за Договором від 29.05.2015 р. № і28/05-2013 зазначається у заявках.
Позивачем документи щодо вартості послуг третіх осіб за вказаним договором на перевезення, пов'язаним з договором від 01.04.2013 року № 643 не надавались до митного оформлення та не надіслані разом з листом від 08.04.2015 року № 4 , що унеможливило проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП «Транс-Логістик» як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат на страхування Позивачем до документів митного оформлення надано заяву на страхування від 22.01.2015 р. № 84 із зазначенням суми страхового платежу в розмірі 271,78 грн. (а.с. 66). Проте, в калькуляціях витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування (а.с. 63).
Отже, Позивачем до митниці не надано документів, які б підтверджували включення до заявленої митної вартості товару суми страхових витрат.
Висновком експерта Дніпропетровської торгово - промислової палати від 26.01.2015 р. № ГО-229/3 (а.с. 37-38), копія якого надавалась позивачем до митного оформлення підтверджено заявлену вартість кг мандаринів свіжих, походженням з Греції, імпортованих за контрактом № 2827-NE/BF на умовах поставки FCA SKIDRA, Греція, що не враховує транспортну складову митної вартості, яка є обов'язковою на заявлених умовах поставки.
Також, необхідно зазначити, що Договором комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7 між ТОВ «АТБ - Маркет» (Комітент) і ТОВ «Будком - Форт» (Комісіонер), передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару за зовнішньоекономічним контрактом від 17.09.2014 р. № 2827-NE/BF та за Договором комісії від 12.09.2014 р. № 1209/7 не відрізняються, що дає підстави вважати про не включення до митної вартості товару всіх складових.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На підставі досліджених судом в ході розгляду справи документів суд доходить до висновку, що надані позивачем для митного оформлення документи (митна декларація від 31.10.2014 року №110100000/2014/230136 з додатками) містять розбіжності, та не підтверджують правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору.
Оскільки, позивач відмовився від надання до митного органу інших додаткових документів, товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання на підставі МД № 110100000/2014/230227 від 31.10.2014 року (а.с. 85-86).
Згідно з ч.1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до пункту другого частини шостої статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відносно визначення митної вартості товарів за методом 2-ґ (стаття 57 Митного кодексу України, за резервним методом), слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Неможливість застосування першого методу обумовлена ненаданням Позивачем затребуваних митницею додаткових документів, наявністю розбіжностей в наданих документах, ненаданням Позивачем обґрунтувань таких розбіжностей, а також неможливістю обрахування всіх складових митної вартості.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:
1) фізичні характеристики;
2) якість та репутація на ринку;
3) країна виробництва;
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МКУ) повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.
Тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Аналогічні норми містяться в ст. 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Приміткою до статті 7 пе6редбачено, що митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.
Одним з прикладів обґрунтованої гнучкості є: ідентичні товари - вимога про те, що ідентичні товари повинні експортуватися в той самий час чи приблизно в той час, як і товари, що оцінюються, може тлумачитися гнучко; ідентичні імпортні товари, вироблені в країні, іншій, ніж країна експорту товарів, що оцінюються, можуть бути основою для митного оцінювання; можуть використовуватися митні вартості ідентичних імпортних товарів, які вже визначені згідно з положеннями статей 5 і 6.
За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 МКУ встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,817327 дол.США за кг., а рівень митної вартості, раніше визначеної митними органами, оформленою за МД №100270004/2014/309607 від 19.12.2014 р. становить 1,02 дол.США за кг (а.с.112-113).
З урахуванням відсутності додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, посадовою особою митниці, відповідно до ст. 55 МК України, прийнято Рішення про коригування митної вартості товару від 26.01.2015 р. №110100000/2015/200014/1, відповідно до якого митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-г - резервний метод визначення митної вартості. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації щодо вартості оцінюваних товарів за МД №100270004/2014/309607 від 19.12.2014 р. та становить 1,02 дол.США за кг.
Таким чином, Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Судом також встановлено, що 27.01.2015 р. товар - «цитрусові свіжі: мандарини сорт Ortanigue - гібрид апельсина та танжерина, врожаю 2014 року» було ввезено на митну територію України на підставі МД № 110100000/2015/201424 під гарантійні зобов'язання (а.с. 114-115).
Під час дії гарантійних зобов'язань позивачем 08.04.2015 року за вих. № 4 для підтвердження заявленої митної вартості подано до митниці копії наступних документів:
- додаткова угода № 2 від 01.01.2015 року до договору перевезення № 643 від 01.04.2013 року;
- бухгалтерські платіжні документи ТОВ «Будком-Форт»: заява на купівлю іноземної валюти № 11 від 28.01.2015 року, swift від 02.02.2015 року, платіжне доручення в іноземній валюті №11 від 28.01.2015 року; звіти комісіонера від 31.01.2015 року № 18/1 та № 18/2; переклади інвойсу від 22.01.2015 № 37, сертифікату походження, фіто санітарного сертифікату та декларації країни експорту, засвідчені Дніпропетровською ТПП (а.с. 84-88).
За результатами розгляду вищезазначених документів позивача листом за вих. №913/10/04-50-25-2 від 15.04.2015 р. було повідомлено про залишення чинним рішення митного органу про коригування митної вартості (а.с. 89-94).
Судовим оглядом вищенаведених документів встановлено, що позивачем не було підтверджено транспортної складової митної вартості товару, оскільки до митниці були подані тільки звіти комісіонера від 31.01.2015 року № 18/1 та № 18/2 (а.с. 46-47), документи ж стосовно вартості послуг третіх осіб за Договором № і28/05-2013 від 28.05.2013 р. між ПП «Транс - Логістік» і ТОВ «Агротеп» до митного органу так і не були надані. За таких обставин, суд погоджується із висновком митного органу про те, що вказані обставини унеможливлювали проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП «Транс - Логістік» як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару.
Що стосується наданих позивачем заяви на купівлю іноземної валюти № 11 від 28.01.2015 року, swift від 02.02.2015 року і платіжного доручення в іноземній валюті №11 від 28.01.2015 року (а.с. 86-88), суд зазначає, що в swift від 02.02.2015 року і платіжному дорученні в іноземній валюті №11 від 28.01.2015 року наявні посилання лише на зовнішньоекономічний договір від 17.09.2014 р. № 2827-NE/BF, у зв'язку із чим, погоджується з висновком митного органу про те, що вказані обставини унеможливлювали здійснення ідентифікації сплачених сум з партією товару, що оцінюється, з урахуванням визначеної п. 2.1 договору загальної суми контракту у розмірі 1 млн. Євро.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).
Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Оскільки, в ході розгляду справи відповідачем були надані докази правомірності прийняття оскаржуваних рішень, у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163КАС України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком -Форт» до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева