Справа № 815/6999/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6999/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Атаман-Фрут" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2015 року до суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Атаман-Фрут» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000075/2 від 19.11.2015 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.10.2015 року між ПП «Атаман-Фрут» та Фірмою «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» (Іспанія) укладений зовнішньо-економічний контракт № 117/15, відповідно до умов якого Фірма «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» зобов'язалася поставляти, а ПП «Атаман-Фрут» приймати та оплачувати товар, вказаний у специфікаціях в порядку та на умовах, обумовлених в контракті. Відповідно до специфікації №3 від 14.11.2015 року до контракту та інвойсу № 2015-165 від 14.11.2015 року Фірма «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» на умовах поставки CPT-Одеса поставила ПП «Атаман-Фрут» наступний товар: хурма свіжа, сорт Persimon (вага брутто:21480 кг, вага нетто: 19424 кг., на загальну суму 13596,80 євро, де 0,70 євро за 1 кг, у тому числі транспортні витрати відповідно до умов поставки CPT-Одеса). На підставі договору про надання послуг між позивачем та ТОВ «Брокерська Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» декларантом ОСОБА_1 з метою митного оформлення товаруПП «Атаман-Фрут» для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-Порт» Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація № 500060006/2015/010941, в якій визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною контракту № 117/15 від 26.10.2015 року. Для підтвердження митної вартості товару декларант подав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 117/15 від 26.10.2015 року; специфікація № 3 від 14.11.2015 року до контракту № 117/15 від 26.10.2015 року; інвойс 2015-165 від 14.11.2015 року; копія ЕМД № 15ES1180 від 14.11.2015 року; сертифікат походження товару форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року; та інші документи, вказані у картці відмови. Додатково декларантом були надані усі існуючі на час митного оформлення товару документи, які також підтверджують вартість товару: довідка Одеської регіональної Торгово-промислової палати - СИО-а № 000801 від 10.11.2015 року, пояснення щодо наданих документів та переліку документів, витребуваних додатково відповідачем щодо неможливості їх подання. Бухгалтерські документи не було можливості надати через їх відсутність на час витребування. Згідно умов контракту плата за товар здійснюється покупцем протягом 30 діб з митного очищення товару. 19.11.2015 року митним органом було прийнято Рішення № 500060006/2015/000075/2 про коригування митної вартості товарі, у якому було зазначено, що наданими додатково документами вказані розбіжності усунені не були. Підставами для коригування у рішенні зазначені розбіжності в поданих документах, а саме: п.4.5 контракту передбачає надання сертифікату походження форми А, а до митного оформлення наданий сертифікат форми EUR.1 (без посилання на інвойс); у сертифікаті форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року йде посилання на митну декларацію країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року, а у митній декларації країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року йде посилання на сертифікат форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року, що унеможливлює встановити достовірність наданих документів. Також у рішенні зазначено, що наданими додатково документами вказані розбіжності усунені не були. Митним органом при визнанні митної вартості товарів згідно рішення застосований резервний метод митної вартості товарів, які імпортуються в Україну. У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів митний орган також видав Карту відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115. ПП «Атаман-Фрут» не погоджується з висновками митного органу, оскільки документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст.53 Митного Кодексу України та підтверджують заявлені відомості про митну вартість товарів, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Тому, позивач вважає що, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийняті митної декларації підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, посилаючись на вищевикладені обставини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову, які обгрунтовані тим, що для підтвердження митної вартості товарів, зазначених у вказаній МД, декларантом позивача разом з МД подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №117/15 від 26.10.2015 року, інвойс від 14.11.2015 року № 2015-165, доповнення до зовнішньоекономічного договору від 14.11.2015 року №3, копія МД країни відправлення від 14.11.2015 року № 15ES1180 від 14.11.2015 року. Відповідач зазначає, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: п.4.5 контракту передбачає надання сертифікату походження форми А, а до митного оформлення наданий сертифікат форми EUR.1 (без посилання на інвойс); у сертифікаті форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року йде посилання на митну декларацію країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року, а у митній декларації країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року йде посилання на сертифікат форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року, що унеможливлює встановити достовірність наданих документів. 19.11.2015 року електронним повідомленям уповноваженою особою декларанта позивача ТОВ «Брокерсько-Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» було надіслане повідомлення № 1911 з переліком наданих додатково документів та з інформацією про те, що більше додаткові документи додаватися не будуть. Додатково надісланими документами розбіжності усунені не були. Оскільки позивачем не надано до Одеської митниці ДФС додаткові документи, що запитувались митницею, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України виникли підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом позивача та Одеською митницею ДФС були проведені консультації, про що наявні записи у рішенні про коригування митної вартості товарів від 19.11.2015 року № 500060006/2015/000075/2. Так, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів (застосовано обгрунтовану гнучкість у резервному методі), митне оформлення яких вже було здійснено (МД від 02.10.2015 року № 209140000/2015/32649), є значно більшим, ніж заявлено ПП «Атаман-Фрут», у зв'язку з чим митну вартість товару визначено на рівні 1,75 доларів США за кг нетто, в той час, як позивачем вартість товару заявлено на рівні 0,747 доларів США за кг нетто. Отже, у зв'язку з викладеним та у відповідності до положень ч.2 ст.55 Митного кодексу України Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000075/2 від 19.11.2015 року. Оскільки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.11.2015 року № 500060006/2015/000075/2, враховуючи вищевикладені причини, а також положення ч.6 ст.54 Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС була видана Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115 від 19.11.2015 року та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

26.10.2015 року між ПП «Атаман-Фрут» та Фірмою «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» (Іспанія) укладений зовнішньо-економічний контракт № 117/15, відповідно до умов якого Фірма «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» зобов'язалася поставляти, а ПП «Атаман-Фрут» приймати та оплачувати товар, вказаний у специфікаціях в порядку та на умовах, обумовлених в контракті.

Відповідно до специфікації №3 від 14.11.2015 року до контракту та інвойсу № 2015-165 від 14.11.2015 року Фірма «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» на умовах поставки CPT-Одеса поставила ПП «Атаман-Фрут» наступний товар: хурма свіжа, сорт Persimon (вага брутто: 21480 кг., вага нетто: 19424 кг, на загальну суму 13596,80 євро, з якої 0,70 євро за 1 кг, у тому числі транспортні витрати відповідно до умов поставки CPT-Одеса).

19.11.2015 року уповноваженою позивачем особою ТОВ «Брокерсько-Експедиційна Компанія «Атаман-Груп» до митного поста "Одеса-Порт" Одеської митниці ДФС подана електронна митна декларація № 500060006/2015/010941, в якій визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньо - економічного Контракту № 117/15 від 26.10.2015 року, яка дорівнює 0,747 доларів США за кг нетто (0,70 євро/кг згідно чинного курсу валют на момент подання).

Для підтвердження митної вартості товару декларант подав наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт № 117/15 від 26.10.2015 року;

- специфікація № 3 від 14.11.2015 року до контракту № 117/15 від 26.10.2015 року;

- інвойс 2015-165 від 14.11.2015 року;

- копія ЕМД № 15ES1180 від 14.11.2015 року країни відправника;

- сертифікат походження товару форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року;

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 994675 від 14.11.2015 року;

- пакувальний лист № 2015-165 від 14.11.2015 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору № 3 від 14.11.2015 року;

- договір про надання послуг митного брокера;

- інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товарно-супровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 14.11.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товарно-супровідних документах відбитку штампів) № 2730 від 14.11.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2730 від 14.11.2015 року;

- митна декларація № 500060006/2015/010941 від 19.11.2015 року.

Не погодившись із визначеною декларантом митною вартістю товару, митний орган витребував додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу Одеської митниці ДФС декларантом було подано додатково довідка Одеської регіональної Торгово-промислової палати - СИО-а № 000801 від 10.11.2015 року, пояснення щодо наданих документів та переліку документів, а також повідомлено про неможливість подання інших витребуваних документів.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) та ПІК "Інспектор-2006", митницею встановлено, що рівень вартості ідентичних товарів є більшим: по товару МД від 02.10.2015 року № 209140000/2015/32649 становить 1,75 доларів США за кг нетто.

За результатом проведеної шляхом електронного листування консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

19.11.2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000075/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом (застосовано обгрунтовану гнучкість у резервному методі), на рівні 1,75 доларів США за кг нетто. У зв'язку з цим Одеською митницею ДФС видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115 від 19.11.2015 року.

Підставами для коригування у рішенні № 500060006/2015/000075/2 зазначені розбіжності у поданих документах, які не були усунуті декларантом, а саме:

- п.4.5 контракту передбачає надання сертифікату походження форми А, а до митного оформлення наданий сертифікат форми EUR.1 (без посилання на інвойс);

- у сертифікаті форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року йде посилання на митну декларацію країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року, а у митній декларації країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року йде посилання на сертифікат форми EUR.1 № 0343709 F від 14.11.2015 року, що унеможливлює встановити достовірність наданих документів.

Відповідно до статті 49 Митного кодекса України (далі за текстом - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено ч.ч.1-3 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У відповідності до вимог ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Виходячи із змісту ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Аналіз наведених норм свідчить, що обов'язок доведення митної вартості товару, заявленого до декларування, лежить на декларанті. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Водночас, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Судом встановлено, що ПП «Атаман-Фрут» до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, заявлених у МД від 19.11.2015 року № 500060006/2015/010941 були надані усі передбачені ч.2 ст.53 МК України документи.

Зі змісту п.4.5 контракту № 111/15 від 26.10.2015 року вбачається, що інвойс має містити в собі наступні відомості: реквізити цього контракту; номер та дату замовлення; умови постачання товару згідно з правилами Інкотермс 2010; найменування, асортимент, калібровка товару; кількість ящиків і полетів; вартість товару; валюта платежу; країна походження товару; умови постачання товару; вага брутто/нетто; банківські реквізити для оплати.

Так, суд зазначає, що п 4.5 Контракту № 111/15 від 26.10.2015 року, на який посилався відповідач у рішенні, взагалі не містить вимог щодо форми Сертифікату походження товару. У даному пункті містяться вимоги щодо змісту Інвойсу.

При цьому, вимоги щодо форми сертифікату походження товару містяться у п. 4.9 Контракту.

Дійсно, у Контракті зазначений Сертифікат форми А, але Постачальник товару - Фірма «INTERFRESH EXPORT S.L.U.» (Іспанія) надав Сертифікат форми EUR.1. що також є належним документом, який підтверджує країну походження товару.

Так, Сертифікат походження товару - це документ, що підтверджує країну його походження, що, у свою чергу, впливає на величину мита, що стягується при ввезенні товарів на митну територію України.

Міжнародною конвенцією щодо спрощення та гармонізації (погодженням) митних процедур (більш поширена назва - "Кіотська конвенція") країною походження товарів вважається країна, в якій ці товари були зроблені або виготовлені.

Існує кілька форм сертифікатів походження. Вибір тієї чи іншої форми сертифіката залежить від країни, де буде проводитися процедура митного оформлення.

Сертифікат походження товару форми А - це сертифікат, розроблений та затверджений в 1968 році Конференцією ООН з торгівлі та розвитку (ЮНКТАД), прийнятий в рамках реалізації Генеральної системи преференцій (ГСП) для країн ЄС, Японії, Туреччини.

Сертифікат EUR.1 - це сертифікат, що підтверджує країну походження товару і використовуваний в тих випадках, коли товар, виготовлений в одній з держав Європейського Союзу, вивозиться в країну, що підписала угоду з ЄС про надання взаємних торгових преференцій.

Так, країни ЄС, утому числі Іспанія приймають три форми: Form A (форма А), EUR.1, General Form (загальна форма англійською мовою). Визначення походження товару виконується відповідно до регламентів ЄС.

Тобто, Сертифікат форми А і Сертифікат форми EUR.1 є формами, які можуть бути використані для підтвердження країни походження товару, що імпортується з Іспанії.

Таким чином, враховуючи мету надання до митного органу Сертифікату походження товару, а саме: для встановлення величин мита, що стягується при ввезенні товарів на митну територію України, наданий позивачем Сертифікат походження товару форми EUR.1 є належним документом, який підтверджує країну походження товару, що був поставлений за Контрактом № 117/15 від 26.10.2015 року.

Також, окрім сертифікату походження товару, який був наданий до митного оформлення з вищевказаним контрактом, країна походження товару підтверджується наступними документами: інвойсом № 2015-165 від 14.11.2015; міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 94675 від 14.11.2015; фітосанітарним сертифікатом країни відправлення № CE/ES/0253070 6B від 14.11.2015 року; митною декларацією країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що в сертифікаті форми EUR.1 № 0343709 F є посилання на експортну декларацію країни відправлення № 15ES1180 від 14.11.2015 року, в якій, в свою чергу, міститься посилання на інвойс № 2015-165.

Таким чином, суд вважає безпідставним та необґрунтованим зазначення відповідачем в якості розбіжності того, що у сертифікаті EUR.1 відсутнє посилання на інвойс, оскільки три вищевказані документи у сукупності та взаємному зв'язку підтверджують походження товару, що імпортується (Іспанія), та дають змогу ідентифікувати саме цю поставку, країну походження та ціну поставки.

Таким чином, суд встановив, що декларант позивача надав до митного органу усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, надані документи не містять будь-яких розбіжностей, неоднаковостей як стосовно ціни товару, так і з будь-яких інших реквізитів сторін, а навпаки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару.

Ціна товару підтверджується Контрактом (Специфікацією до нього), інвойсом та іншими документами, наданими декларантом для митного оформлення товару.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару позивача, а вдповідно, застосування відповідачем другорядного (резервного) методу є протиправним.

Додатково суд зазначає, що у наданому відповідачем витягу з ЄАІС, в якому наведено перелік оформлених митних декларацій, які використовувалися для порівняння та коригування митної вартості товару позивача (а.с.103-120), митна декларація від 02.10.2015 року МД № 209140000/2015/32649, на яку послався відповідач у своєму рішенні про коригування митної вартості - взагалі відсутня.

Більш того, митна вартість товару з такими ж умовами поставки як у позивача (CPT), згідно даного витягу з ЄАІС, коливається від 0,72 до 1,75 долари США/кг, і заявлена позивачем за основним методом митна вартість входить у вказаний проміжок.

При цьому, митна вартість товару, яку відповідач застосував для порівняння, є максимальною митною вартістю за кодом товару УКТЗЕД - 1,75 дол.США/кг.

Крім того, згідно довідки Одеської регіональної торгово-промислової палати про ціну на імпортований із Іспанії товар № Our.ref СИО-а № 000801 від 10.11.2015 року, визначена ціна на листопад 2015 року в валюті євро за 1 кг свіжої хурми, що постачається за контрактом № 117/15 від 26.10.2015 року, на рівні 0,7 євро.

Вказана довідка, надана позивачем на вимогу митниці про надання додаткових документів, також підтверджує вартість імпортованого позивачем товару, визначену декларантом за ціною договору.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку щодо відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000075/2 від 19.11.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115 від 19.11.2015 року, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Приватного підприємства "Атаман-Фрут" підлягає повному задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст..94 КАС України суд стягує понесені ним судові витрати в сумі 7965,33 грн. з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Атаман-Фрут" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000075/2 від 19.11.2015 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00115 від 19.11.2015 року.

Стягнути судові витрати у сумі 7965,33 грн. (сім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять гривень 33 копійки) з Одеської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "Атаман-Фрут" ().

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 08.02.2016 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.