Справа № 2а/205/199/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. м.Київ К/800/33391/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстави позову від 21 жовтня 2014 року, просила визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства від 08 серпня 2014 року та зобов'язати призначити дострокову пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, з 04 серпня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала про протиправну відмову відповідача у призначенні дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, оскільки норми закону не містять застережень стосовно того, що питання призначення пенсії розглядається лише тоді, коли надано висновок лікувально-консультаційної комісії про те, що захворювання, котре призвело до інвалідності дитини, мало місце до досягнення нею шестирічного віку.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю рішення відповідача та відсутністю підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до абз.5 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з тим, що донька позивача визнана інвалідом з дитинства після досягнення шестирічного віку, а позивачем не надано висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2; скасовано постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року; задоволено частково позов ОСОБА_2; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року щодо відмови в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства; зобов'язано відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком як матері інваліда з дитинства з 24 серпня 2014 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із протиправності відмови відповідача у призначенні дострокової пенсії, оскільки чинне законодавство не передбачає такої обов'язкової умови для призначення пенсії за віком матері інваліда з дитинства, як встановлення дитині інвалідності до досягнення нею шестирічного віку.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року, постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до абз.5 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія АВ №0245392, посвідчення від 01 червня 2001 року серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

04 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська листом від 08 серпня 2014 року №3535/10-54 повідомило ОСОБА_2 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства у зв'язку з тим, що для визначення права на призначення дострокової пенсії надається довідка лікувально-консультативної комісії про можливість визнання дитини інвалідом з дитинства; відповідно до поданої довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №7» від 07 липня 2014 року №980 вперше діагноз, що призвів до інвалідності ОСОБА_3, було встановлено 18 жовтня 1999 року після досягнення нею шестирічного віку (6 років 6 місяців та 21 день).

Відповідно до абз.4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до п.25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Постанова №22-1), визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Таким чином, якщо дитина визнається дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, мати дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультаційної комісії про те, що ця дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі №21-133а14 та від 02 грудня 2014 року у справі №21-534а14.

За вказаними обставинами колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови відповідача у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову щодо визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року щодо відмови в призначенні позивачу дострокової пенсії та зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком як матері інваліда з дитинства з 24 серпня 2014 року є помилковими.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно дозакону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року скасувати.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді