Справа № 813/931/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Справа № 876/4489/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представника позивача - Аксютін Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком ЮА» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2014р. по справі № 813/931/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком ЮА» до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Лендком ЮА" (ТзОВ «Лендком ЮА») звернулося до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Буському районі Львівської області (УПФ України в Буському районі Львівської області), в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502,35 грн. Позов обґрунтовує тим, що у період з серпня по вересень 2012 року банківські рахунки позивача були заблоковані виконавчою службою, тому 07.09.2012 року між позивачем та ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» укладено договір доручення №1 ЮА1/070912 від 07.09.2012 р. Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» зобов'язується безоплатно, від імені та за рахунок довірителя здійснити оплату єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб, із зарплати працівників позивача за серпень 2012 року. Позивач зазначає, що 12 вересня 2012 року ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» сплатило єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 770130,15грн., що підтверджується платіжними дорученнями. На адресу позивача надійшов лист відповідача від 27.09.2012 року, в якому зазначено про неможливість зарахування коштів у сумі 770130,15грн., сплачених ТзОВ «Агрокультура Менеджмент», в рахунок погашення позивачем заборгованості. Позивач вважає, що здійснив сплату єдиного соціального внеску за листопад 2012року в повному обсязі, у зв'язку з чим вимога відповідача від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502, 35 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2014р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, позивач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом встановлено, що у зв'язку із накладенням державним виконавцем арешту на кошти, що містяться на рахунках позивача, ТзОВ «Лендком ЮА» 07.09.2012р. уклало договір доручення №1ЮА1/070912 з ТзОВ «Агрокультура Менеджмент». Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «Агрокультура Менеджмент» зобов'язувалось безоплатно, від імені та за рахунок позивача платити суми єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб із зарплати працівників позивача за серпень 2012р, здійснити оплату зарплати працівникам позивача за серпень 2012р, здійснити оплату відрахувань із зарплати працівників позивача за виконавчими документами, про стягнення аліментів.

12.09.2012р. ТзОВ "Агрокультура Менеджмент" сплатило від імені позивача єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 770130,15грн., що підтверджується платіжними дорученнями №583 від 12.09.2012року на суму 3503,18грн., №586 від 12.09.2012року на суму 8741,75грн., №581 від 12.09.2012року на суму 9651,94грн., №584 від 12.09.2012 року на суму 56034,94грн., №582 від 12.09.2012року на суму 128816,55грн., №585 від 12.09.2012року на суму 563381,79грн.

14.01.2013року позивач отримав вимогу відповідача №Ю001 від 08.01.2013року про сплату боргу в розмірі 767502,35грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Закон №2464-VI).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 ст.6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 вказаного Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Статтею 9 Закону №2464-VI передбачений порядок обчислення і сплати єдиного внеску. Відповідно до ч.5 ст.9 Закону №2464-VI плата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 ст.9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Згідно з ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Відповідно до ч.ч.11 ст.9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком ЮА» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2014р. по справі № 813/931/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.