Справа № 816/4554/15
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 р.Справа № 816/4554/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної міграційної служби України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2015р. по справі № 816/4554/15 за позовом ОСОБА_1 до Октябрського районного відділу управління Державної міграційної служби у Полтавській області , Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Октябрського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у поновленні реєстрації місця проживання, оскільки заочне рішення, яким його позбавлено права користування житловим приміщенням було скасовано ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2014.

В судовому засіданні 24.11.2014 до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року по справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, отже у відповідності до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України колегією суддів не вбачається перешкод для розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та найшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції у вересні 2015 року позивач через Центр надання адміністративних послуг звернувся із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 до Октябрського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Полтавській області (а.с.45).

Листом від 23.09.2015 № 49/9295 Октябрський районний відділ управління Державної міграційної служби України у Полтавській області повідомив позивача про відсутність передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документу, що підтверджує його право на проживання у вказаному житлі.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України та порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, а також випадки їх обмеження врегульовані Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Частиною першою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-ІV) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрацією, згідно із статтею 3 Закону № 1382-ІV, є внесення інформації до Єдиного державного

демографічного реєстру та до паспортного документа про місце

проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси

житла.

Частиною першою статті 7 вказаного Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 13.11.2014 задоволено позов КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради до ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1

На виконання вказаного рішення Октябрським районним управління Державної міграційної служби України у Полтавській області було проведено зняття з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2015 заяву ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 13.11.2013 задоволено. Скасовано заочне рішення №554/14299/14-ц; 2/554/3924/2014 від 13.11.2014 у цивільній справі за позовом КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради до ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 04.06.2015 позовну заяву КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради до ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, третя особа: територіальна громада м. Полтава в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної громади міста, управління державної міграційної служби України в Полтавській області, служба у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду. Ухала набрала законної сили 23.07.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що підставою для зняття з реєстрації відповідачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було заочне судове рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 13.11.2014, яке скасовано ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2015, тобто підстави зняття з реєстрації -скасовані. А тому після скасування рішення , яким позивача та його неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 позивач правомірно звернувся до відповідача за відновленням його порушеного права

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно до п.2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, крім випадків, установлених пунктом 2.8 цього розділу; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи.

Судом встановлено, що позивачем до заяви про реєстрацію місця проживання додано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2015 про скасування заочного рішення №554/14299/14-ц; 2/554/3924/2014 від 13.11.2014 у цивільній справі за позовом КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради до ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи те, що на час звернення позивача до Октябрського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Полтавській області з заявою про реєстрацію місця проживання відпали обставини, які слугували підставою для зняття ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у проведенні реєстрації його місця проживання.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для реєстрації місця проживання позивача та зазначає, що місце проживання позивача було зареєстровано з 24.11.2004 року , що підтверджується записами в журналі обліку ордерів гуртожитку (а.с.19, 21). Своє право на вселення до гуртожитку позивач реалізував саме 24.11.2004 року, про що зазначає сам апелянт в апеляційній скарзі.

Відповідач на підставі заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 13.11.2014 за позовом КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради , яким визнав позивача та його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 за зверненням КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" зняв з реєстрації позивача. Тобто КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" самостійно визначила місце проживання позивача за адресою АДРЕСА_1

За змістом частини 1 статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, проте КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" постанову суду не оскаржило.

Колегія суддів зазначає, що завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав , свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб незалежно від категорії справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити із необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних осіб людини та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2015р. по справі № 816/4554/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.