Справа № 11990/11/2070
Суддя: Волкова Л.М.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2011 р. № 2-а- 11990/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волкова Л.М., при секретарі судового засідання Добровольська М.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, діє за дорученням від 18.07.11р.

представника відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом

Державного підприємства "48 завод залізничної техніки"
до Територіальної державної інспекції праці у Харківській області
про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, прийнятих судом просив суд визнати незаконним та скасувати припис Територіальної державної інспекції праці у Харківській області № 20-01-333/1492 від 22.08.11р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування яких зазначив наступне. 23.08.2011р. Територіальною державною інспекцією праці у Харківській області була проведена перевірка ДП "48 завод залізничної техніки", за результатами якої був складений ОСОБА_2 перевірки № 20-01333/1720, на підставі якого винесений припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № 20-01-333/1492 від 22.08.2011р. Припис, як рішення субєкта владних повноважень, був винесений на підставі нормативно-правового акту, який втратив чинність, окрім того, порушено порядок проведення перевірки. З огляду на зазначене, припис Територіальної державної інспекції праці у Харківській області № 20-01-333/1492 від 22.08.11р., підлягає скасуванню.

В судове засідання, призначене на 15.11.2011 року, відповідач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с. 69), причин неприбуття не повідомив, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з п.п. 4.1. Постанови КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50 Держнаглядпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що дія Постанови КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50 втратила чинність на підставі Указу Президента України "Про Положення про Державну інспекцію України з питань праці" від 06.04.2011р. № 386/2011, а Територіальна державна інспекція праці в Харківській області на момент виникнення спірних правовідносин перебуває у стані ліквідації.

Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010р. № 1085 утворено Державну інспекцію України з питань праці. Положення про Державну інспекцію України з питань праці затверджено Указом Президента України від 06.04.2011р. № 386/2011. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2011р. № 879 утворено територіальні органи Державної інспекції України з питань праці, якою визначено, що територіальні органи, які утворюються, є правонаступниками прав та зобовязань територіальних органів Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, який ліквідовано. Територіальні органи Держнаглядпраці, які ліквідуються, продовжують виконувати свої повноваження та функції до завершення заходів з утворення територіальних органів Держпраці України.

За таких умов відповідач, до створення територіальних підрозділів Державної інспекції України з питань праці, керується у своїй діяльності Постановою КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50.

Згідно з п.п. 4.1. Постанови КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50 Держнаглядпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці в Харківській області ОСОБА_2 за дорученням Харківської міжрайонної транспортної прокуратури за зверненням гр. ОСОБА_3, було проведено перевірку Державного підприємства "48 завод залізничної техніки", за наслідками якої був складений ОСОБА_2 перевірки № 20-01-333/1720 від 22 серпня 2010 року (а.с. 12-13). Відповідно до висновків ОСОБА_2 перевірки № 20-01-333/1720 від 22 серпня 2010 року, встановлено порушення позивачем вимог ст.ст. 83, 97, 115, 116 КЗпПУ, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам и частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» (а.с. 13).

Відповідно до п.п. 6.3. Постанови КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50 посадові особи Держнаглядпраці (головні державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) мають право давати посадовим особам органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, роботодавців, робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування приписи щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників, які підлягають обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням про вжиті заходи у місячний або в інший, зазначений у приписі строк.

На підставі ОСОБА_2 перевірки № 20-01-333/1720 від 22 серпня 2010 року, відповідачем був виданий Припис № 20-01-333/1492 від 22 серпня 2010 року, яким позивача було зобовязано привести у відповідність до вимог ст.ст. 83, 116 КЗпП України питанню проведення остаточного розрахунку, в т.ч. компенсації за невикористану відпустку звільненими працівниками в день їх звільнення, в т.ч. з гр. ОСОБА_4, привести у відповідність до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України погашення заборгованості з заробітної плати. Щомісяця інформувати інспекцію праці про стан погашення заборгованості; привести у відповідність до вимог ч. 5 ст. 97 КЗпП України питання першочерговості оплати праці; привести у відповідність до вимог ст.ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» (а.с. 14).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (254к/96-ВР) та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, оцінюючи Припис № 20-01-333/1492 від 22 серпня 2010 року Територіальної державної інспекції праці у Харківській області, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить до наступного.

Як вбачається з позовних вимог, позивач як підставу для визнання незаконним, скасування та зупинення дії припису Територіальної державної інспекції праці у Харківській області № 20-01-333/1492 від 22.08.11р., зазначив невідповідність дати винесення припису фактичним обставинам справи, посиланням як на підставу для його застосування Постанову КМУ від 18.01.2003р. № 50, яка на момент проведення перевірки є скасованою, та порушення при проведенні перевірки вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Стосовно посилань представника позивача на порушення відповідачем вимог ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004р. № 1906-IV міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інші органи державної влади, до відання яких віднесені питання, що регулюються міжнародними договорами України, забезпечують дотримання і виконання зобов'язань, взятих за міжнародними договорами України, стежать за здійсненням прав, які випливають з таких договорів для України, і за виконанням іншими сторонами міжнародних договорів України їхніх зобов'язань.

Як зазначено вище, ст. 9 Конституції України визначено пріоритет норм міжнародного права над нормами національного законодавства; зокрема, у спірних правовідносинах: Конвенцією МОП № 81 1947 року про інспектування праці на промисловості та торгівлі та Конвенцією МОП № 129 1969 року про інспектування праці у сільському господарстві над Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003р. № 72.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Так, згідно з п. «а» ч. 1, ч. 2 ст. 12 Конвенцією МОП № 81 1947 року про інспектування праці на промисловості та торгівлі інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції. У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.

Крім того, ст.ст. 16, 20, 21 Конвенцією МОП № 129 1969 року про інспектування праці у сільському господарстві інспектори праці, забезпечені документами, які засвідчують їхні повноваження, мають право на безперешкодний доступ без попереднього повідомлення і в будь-який час дня або ночі в будь-яке місце роботи, яке підлягає інспектуванню. Підприємства інспектуються так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних законоположень.

Згідно з п. 2 Указу Президента України "Про Положення про Державну інспекцію України з питань праці" від 06.04.2011р. № 386/2011 Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

За таких умов, суд приходить до висновку, що посилання представника позивача про порушення відповідачем при здійсненні перевірки та винесенні припису, вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003р. № 72, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на їх невідповідність вимогам Конвенцій Міжнародної організації праці, ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції МОП № 81 1947 року про інспектування праці на промисловості та торгівлі» від 08.09.2004р. № 1985 та «Про ратифікації Конвенції МОП № 129 1969 року про інспектування праці у сільському господарстві».

Стосовно посилань представника позивача на невідповідність дати винесення припису фактичним обставинам справи, посиланням як на підставу для його застосування Постанову КМУ від 18.01.2003р. № 50, яка на момент проведення перевірки є скасованою, суд зазначає наступне.

Судом з витребуваних у позивача журналу проведення перевірок та журналу пропуску осіб на територію Державного підприємства "48 завод залізничної техніки", та які позивачем до суду не надані, не вбачається факт проведення перевірки саме 23.08.2011р. Таким чином, жодними належними та допустимими доказами по справі не підтверджено, що вказана перевірка головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці в Харківській області ОСОБА_2 була здійсненна 23.08.2011р. всупереч зазначення в акті перевірки № 20-01333/1720 дати його складення 22.08.2011р.

Таким чином, зазначення в ОСОБА_2 перевірки № 20-01333/1720 та оскаржуваному приписі № 20-01-333/1492 дати його винесення 22.08.2011р. замість 23.08.2011р., як зазначалось представником позивача, не підтверджено жодними доказами та жодним чином не спростовує факт наявності порушень вимог ст.ст. 83, 97, 115, 116 КЗпПУ, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам и частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Стосовно посилань представника позивача на підставу винесення припису Постанову КМУ від 18.01.2003р. № 50, яка втратила чинність, суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного припису № 20-01-333/1492 від 22.08.2011р., матеріальною підставою для його винесення було встановлення під час перевірки порушень вимог ст.ст. 83, 97, 115, 116 КЗпПУ, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам и частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», що підтверджується довідкою про заборгованості з заробітної плати від 06.07.2011р. № 389 (а.с. 57), процесуальною п.п. 3.6. Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю (а.с. 14); вказання у приписі № 20-01-333/1492 від 22.08.2011р. про Постанову КМУ від 18.01.2003р. № 50, яка втратила чинність, жодним чином не порушує прав позивача.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання незаконним, скасування припису Територіальної державної інспекції праці у Харківській області № 20-01-333/1492 від 22.08.2011р., задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 259 КЗпП України, ст. 16 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004р. № 1906-IV, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Конвенцією МОП № 81 1947 року про інспектування праці на промисловості та торгівлі, Конвенцією МОП № 129 1969 року про інспектування праці у сільському господарстві, Постановою КМУ "Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" від 18.01.2003р. № 50, Указом Президента України "Про Положення про Державну інспекцію України з питань праці" від 06.04.2011р. № 386/2011, ст.ст. 5, 11, 71, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "48 завод залізничної техніки" до Територіальної державної інспекції праці у Харківській області про визнання протиправним та скасувати припису - відмовити в повному обсязі.

2. Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2011 року.

Суддя Волкова Л.М.