Справа № 818/2060/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/67182/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просила: визнати нечинним наказ начальника Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 грудня 2013 року № 210-О про звільнення старшого оперуповноваженого відділення оперативного супроводження адміністрування ПДВ відділу податкової міліції Конотопської ОДПІ старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4 з посади та податкової міліції у запас за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України; зобов'язати Головне управління Міндоходів у Сумській області видати наказ про зміну формулювання причин звільнення ОСОБА_4 з посади та податкової міліції з 26 грудня 2013 року за підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 12 липня 2013 року по 11 серпня 2013 року, з 24 серпня 2013 року по 15 вересня 2013 року та з 26 вересня 2013 року по 11 листопада 2013 року була відсутня на робочому місці згідно листків непрацездатності з поважних причин, про що повідомляла відділ персоналу Головного управління Міндоходів у Сумській області, а тому її звільнення з органів податкової міліції за порушення дисципліни є незаконним.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходила службу на посаді старшого оперуповноваженого відділення оперативного супроводження адміністрування ПДВ відділу податкової міліції Конотопської ОДПІ.

У зв'язку з реорганізацією ДПС у Сумській області та скороченням чисельності працівників податкової міліції 15 травня 2013 року ОСОБА_4 була попереджена під підпис про наступне звільнення з посади 15 липня 2013 року за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 грудня 2013 року № 210-О «По особовому складу» ОСОБА_4 звільнена з посади та податкової міліції у запас за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Підставою звільнення позивача став затверджений начальником Головного управління Міндоходів у Сумській області 17 грудня 2013 року висновок службового розслідування за фактом відсутності на службі ОСОБА_4 у період з 12 липня 2013 року по 11 листопада 2013 року.

Так, службовим розслідуванням встановлено що, ОСОБА_4 в період з 12 липня 2013 року по 11 серпня 2013 року, з 24 серпня 2013 року по 15 вересня 2013 року та з 26 вересня 2013 по 11 листопада 2013 року була відсутня на службі без поважних причин, чим порушила вимоги статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. У зв'язку з викладеним комісією запропоновано накласти на ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з податкової міліції за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

20 грудня 2013 року ОСОБА_4 були надані письмові пояснення, в яких остання погодилась з висновком службового розслідування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено поважності причин її відсутності на службі в період з 26 серпня 2013 року по 27 серпня 2013 року, з 01 вересня 2013 року по 15 вересня 2013 року та з 26 вересня 2013 року по 11 листопада 2013 року, а тому звільнивши ОСОБА_4 з податкової міліції за порушення дисципліни, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

В пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року N 1716 Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114.

Згідно підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, якою визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 (далі - Інструкція).

У відповідності до пункту 2.1 зазначеної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Як було встановлено службовим розслідуванням та підтверджується матеріалами справи, у період з 12 липня 2013 року по 22 липня 2013 року, з 23 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року, з 02 серпня 2013 року по 09 серпня 2013 року, з 12 серпня 2013 року по 23 серпня 2013 року, з 28 серпня 2013 року по 30 серпня 2013 року та з 16 вересня 2013 року по 25 вересня 2013 року позивач перебувала на лікуванні, що підтверджується копіями листків непрацездатності Серія АГБ № 908669, Серія АГБ № 909484, Серія АГБ № 908957, Серія АГА № 815412, Серія АВО № 900075, Серія АГА № 815879.

При цьому доказів поважності причин відсутності на службі в період з 26 серпня 2013 року по 27 серпня 2013 року, з 01 вересня 2013 року по 15 вересня 2013 року та з 26 вересня 2013 року по 11 листопада 2013 року позивачем не надано.

За таких обставин, оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем положень Дисциплінарного статуту, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало