Справа № 2-а-820/10
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Добропільський міськрайонний суд Донецької області
№2-а-820/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого -судді Здоровиці О.В.

при секретарі Єфименко Т.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до взводу ДПС смт.Новоолексіївка УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення зазначаючи, що 26 серпня 2010 року, керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, він рухався по автошляху Харків-Сімферополь зі швидкістю в межах 105-108 км/год. На 487 км був зупинений працівником ДАІ, який пояснив йому, що він перевищив встановлену швидкість і даний факт зафіксовано приладом «Визир». Оскільки позивач був цілком впевнений, що рухався зі швидкістю в межам ПДР України, він висловив сумніви щодо правильності показань «ВИЗИР» і попросив надати документи щодо сертифікації даного засобу вимірювання та його метрологічної повірки. Але працівником ДАІ в його проханні було відмовлено і відносно нього складено адміністративний протокол і винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З даною постановою не згоден і просить її скасувати посилаючись на наступне. Швидкість він не порушував і рухався в межах допустимої швидкості. Вважає, що постанова серії ВТ № 153499 від 26.08.2010 року винесена з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що він не порушував ПДД України і не перевищував швидкість руху. Зазначив, що швидкість була виміряна приладом, який не є приладом, який працює в автоматичному режимі. Крім того, зазначив, що швидкість була виміряна приладом, відносно якого йому не було надано підтвердження щодо проходження перевірки відповідно до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Представник відповідача в судове засідання не заявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.

Дотримуючись вимог статті 128 КАС України справа розглянута судом без участі відповідача, яким не було заявлено клопотання про відкладення судового засідання.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідка та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити із наступних підстав.

Право позивача на оскарження рішень відповідача, який згідно змісту п.7 ст.З КАС України є суб'єктом владних повноважень, безпосередньо передбачено ст.287 КУпАП та визначено п.1 ч.1 ст. 17 КАС України.

Предметом спору в даній справі є рішення відповідача по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постановою ВТ № 153499 від 26.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.п.12.6 г ПДР України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Згідно даної постанови вбачається, що ОСОБА_2 26.08.2010 року на 483 км автодороги Харків-Сімферополь керував автомобілем і перевищив швидкість руху на 25 км/годину, чим порушив п.12.6 г ПДР України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВТ1 № 024545 від 26.08.2010 року вбачається, що до протоколу додається лише постанова ВТ № 153499.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він швидкість не перевищував.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення зафіксовано приладом «ВИЗИР» № 0812571.

З протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що позивач заперечував проти факту перевищення ним швидкості руху.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. ст. 1,3 постанови Кабінету Міністрів України N 341 від 14.04.97 р. "Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ" ДАІ є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів МВС України, основними завданнями якої є... виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Статтею 4 п. 4, 5 зазначеної постанови зазначено, що ДАІ відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України "Про дорожній рух", правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, які регламентують вимоги щодо прав і обов'язків учасників дорожнього руху та організації дорожнього руху; забезпечує безпеку учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів; виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху.

Пункти 3.1 та 3.4 наказу МВС України "Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України" N 1111 від 13.11.2006 р. вказують, що завданням ДПС є нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки та попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 14-1 ч. 1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису чи засобами фото - і кінозйомки притягуються власники транспортних засобів.

Наказом № 33 від 01.03.2010 року «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекціях МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху передбачено, що для визначення швидкості руху на території України працівниками Державтоінспекції може бути використаний технічний засіб - вимірювач швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний відеозаписувальний «ВИЗИР».

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідністю. Тобто, перед застосуванням на території України «ВИЗИР» повинен пройти державну експертизу в Держслужбі спецзв'язку і захисту інформації України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи, що відповідачем до суду не надано експертного висновку або сертифіката відповідності приладу «ВИЗИР» № 0812571, не надано доказу фотофіксації правопорушення, не надано доказів, які б підтверджували в якому режимі здійснювалась фото фіксація правопорушення, а також доказів правомірності перебування працівників ДАІ на вказаному у постанові посту у зазначений час, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до положень статті 293 КУпАП, суд, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови, вважає наявними підстави для скасування такої постанови і закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 122, ст.ст.287-289,293 КУпАП. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст.ст. 11,69-71.99,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до взводу ДПС смт.Новоолексіївка УДАІ УМВС України в Херсонській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -задовольнити.

Скасувати постанову серії ВТ № 153499 від 26.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 255,00 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця