Справа № 826/421/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

25 січня 2016 року м. Київ № 826/421/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 старшого оперуповноваженого Сектору боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві (відповідач-1), ОСОБА_2, голови атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві (відповідач-2), ОСОБА_3, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві (відповідач-3), ОСОБА_4, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві (відповідач-4), ОСОБА_5, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві (відповідач-5), ОСОБА_6, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві (відповідач-6)
провизнання нечинним та скасування рішення, -
за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1,

від відповідача-1: Старостенко О.О.,

від відповідача-2: не з'явився,

від відповідача-3: не з'явився,

від відповідача-4: не з'явився,

від відповідача-5: не з'явився,

від відповідача-6: не з'явився,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 старший оперуповноважений Сектору боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_2, голови атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві, ОСОБА_3, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві, ОСОБА_4, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві, ОСОБА_5, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві, ОСОБА_6, члена атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві про визнання нечинним та скасування рішення.

Позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню виконання рішення атестаційної комісії №6 ГУНП у місті Києві, викладеного у формі висновку, про те, що позивач займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, шляхом видання відповідного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, зокрема, що рішення атестаційної комісії № 6 ГУНП у м. Києві, викладене у формі висновку про те, що позивач займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність порушує право позивача на працю і захист від незаконного звільнення, передбачене ст.43 Конституції України, оскільки у відповідності до п.28 розділу №4 «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських» затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року №1465, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 розділу №4 «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських» затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року №1465, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу, тобто позивача на підставі такого висновку атестаційної комісії повинні звільнити зі служби в поліції начебто через службову невідповідність.

Представник позивача у судовому засіданні 26.11.2015 підтримав заявлене клопотання про забезпечення адміністративного позову, свої доводи мотивував аналогічно викладеному в заяві.

Представник відповідача-1 у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Відповідачі 2-6 явку уповноважених представників в судове засідання 25.01.2016 не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлені, заперечень та клопотання про розгляд клопотання про забезпечення позову без участі представників відповідачів 2-6 суду не надали.

На підставі частин третьої та сьомої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 25.01.2016 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову та подані матеріали, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Разом з тим, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Судом також були враховані посилання представника позивача на те, що начальник Головного управління Національної поліції в м. Києві на виконання оскаржуваного позивачем висновку атестаційної комісії № 6 ГУНП в м. Києві про те що позивач начебто не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, у відповідності до п. 28 розділу № 4 «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських» затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 № 1465 видасть наказ про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, чим буде порушено конституційне право позивача на працю і захист від незаконного звільнення, передбачене ст. 43 Конституції України.

Проте, суд прийшов до висновку, що зазначені пояснення не є належними та достатніми доказами, які б суд сприймав як наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та які б свідчили про наявність обставин, що унеможливлюють захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаного оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, Пленум Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» звернув увагу на те, що судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки позивачем не наведено обставин та фактів, підтвердженими належними доказами, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Ухвала у повному обсязі виготовлена 28.01.2016 року