Справа № 2а/2570/2399/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2016 р. м. Київ К/9991/74235/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Шелеста С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_3

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2012

у справі №2а/2570/2399/2012

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби

про визнання неправомірними та скасовано податкове повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2012, в задоволенні позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову повністю, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі проведено заміну сторони відповідача Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби на правонаступника Державну податкову інспекцію у м.Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на 01.12.2009 позивачем був ввезений на територію України транспортний засіб VOLKSWAGEN Т4, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см., номер шасі НОМЕР_3.

На підставі таких документів, як «разрешение на управление транспортом (права)», рахунку на автомобіль Б/В від 02.11.2009 року, сертифіката відповідності № 210830 серії ВВ, посвідчення про реєстрацію НОМЕР_4, митної декларації, висновку спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів від 01.12.2009 № 25/02/51233, 04.12.2009 позивач здійснив реєстрацію ввезеного із-за кордону транспортного засобу VOLKSWAGEN Т4, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см., номер шасі НОМЕР_3.

Транспортному засобу присвоєно державний номерний знак НОМЕР_1 та позивачем сплачено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 1230,50 грн., що підтверджується квитанцією про сплату.

14.12.2011 ДПІ у м. Чернігові проведено камеральну перевірку правильності обчислення та своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів позивачем, за результатами якої складено акт від 14.12.2011 № 26/17-318.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХП, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації автомобіля VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см. сплачено не в повному обсязі, а саме: за ставкою 1000 грн. за 100 куб. см. за першу реєстрацію вказаного автомобіля податок становить 24610,00 грн., самостійно сплачено платником податку суму 1230,50 грн., а, тому сума недоплати становить 23379,50 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у м. Чернігові прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.01.2012 №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з власників транспортних засобів в розмірі 23379,50 грн.

За результатами адміністративного узгодження, скарга платника залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 27.01.2012 № без змін.

Суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з такого.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів до 01.01.2011 року справлявся на підставі Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХП (далі - Закон № 1963-ХП).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1963-ХП платниками податку є, зокрема, громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно із ст. 3 Закону № 1963-ХП ставки податку за транспортні засоби зазначалися окремо для наземних транспортних засобів, які вперше реєструються в Україні (нові транспортні засоби та транспортні засоби, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України), та окремо для транспортних засобів, раніше зареєстрованих в Україні (при проведенні реєстрації, перереєстрації та черговому технічному огляді транспортних засобів). При першій реєстрації наземних транспортних засобів в Україні ставки податку залежать від часу, протягом якого використовувався транспортний засіб.

Обрахування транспортного податку здійснюється власником автомобіля самостійно за ставками, встановленими статтею 3 вищезазначеного Закону і їх розмір залежить від: кодів УКТЗЕД, до яких відноситься автомобіль; строку використання автомобіля; об'єму циліндрів двигуна або потужності двигуна автомобіля.

Розмір ставок податку для вантажних автомобілів з об'ємом циліндрів двигуна до 8200 куб. см. становить для нових - 15 грн. з 100 куб. см; для тих, що використовувалися до 5 років - 50 грн. з 100 куб. см; для тих, що використовувалися від 5 до 8 років - 700 грн. з 100 куб. см; для тих що використовувалися понад 8 років 1000 грн. з 100 куб. см.

Перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно зі ст. 5 Закону № 1963-ХП власники зобов'язані сплачувати транспортний податок виключно у таких випадках: перед першою реєстрацією в Україні; перед реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів; перед технічним оглядом щороку або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Ставки податку з власників автомобілів диференціюються залежно від об'єму циліндрів двигуна та строку використання автомобіля. Це стосується автомобілів, які вперше реєструються в Україні.

В постанові КМУ від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок,інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» зазначено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати транспортні засоби протягом 10 діб після придбання або митного оформлення чи тимчасового ввезення на територію України.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Так, в графі 36 дозволу на керування транспортним засобом Швейцарської конфедерації, автомобіль VOLKSWAGEN Т4, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см., номер шасі НОМЕР_3 вказана дата першої реєстрації - 21.12.2004. Проте, в графі 249 зазначено, що вказаний транспортний засіб до 2004 року був власністю аеропорту.

Крім цього, в посвідченні про реєстрацію ТЗ, виданого Чернігівською митницею, вказана дата виготовлення транспортного засобу - 01.01.1999.

Згідно інформації, наданої офіційним дилером Фольксваген в Києві та Київській області ТОВ «Автосоюз» від 14.08.2012 № 569, відповідно до заводської бази даних, первинний продаж вищевказаного транспортного засобу був здійснений 12.08.1999 на території Швейцарії. Перший технічний огляд транспортного засобу на офіційних станціях технічного обслуговування відбувся 07.04.2005, останній - 19.03.2009.

Станом на 07.04.2005 рік автомобіль має пробіг 184500 км, що свідчить про те, що автомобіль, який знаходився у власності аеропорту, використовувався протягом тривалого часу.

З огляду на викладене, суди дійшли висновку, що транспортний засіб VOLKSWAGEN Т4, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см. фактично з серпня 1999 року знаходився в користуванні, тобто строк використання зазначеного транспортного засобу становить понад 8 років, отже, при проведенні реєстрації зазначеного автомобіля розмір транспортного податку повинен був становити, з врахуванням ставок податку, встановлених ст. 3 Закону №1963-ХП, - 24610,00 грн.

Однак, судова колегія вважає, що зазначені висновки судами зроблені без всебічного і повного з'ясування всіх фактичних обставин справи, незастосування системного аналізу норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону №1963-ХП розмір ставок податку для вантажних автомобілів з об'ємом циліндрів двигуна до 8200 куб. см становить: для нових - 15 грн. з 100 куб. см; для тих, що використовувалися до 5 років - 50 грн. з 100 куб. см; для тих, що використовувалися від 5 до 8 років - 700 грн. з 100 куб. см; для тих що використовувалися понад 8 років1000 грн. з 100 куб. см.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Відповідно до п. 29 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388, у разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до підрозділів Державтоінспекції реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 р. №1118 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 р. за N 1428/11708) дія цих Правил поширюється на транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, згідно дозволу на керування транспортним засобом Швейцарської конфедерації, датою першої реєстрації автомобіля VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 1999, об'єм двигуна 2461 куб. см., зазначено 21.12.2004.

Однак, враховуючи, що станом на 07.04.2005 автомобіль має пробіг 184500 км, суди попередніх інстанцій погодились з висновками податкового органу, що зазначений автомобіль, який знаходився у власності аеропорту, використовувався протягом тривалого часу, у зв?язку з чим датою початку користування (введення в експлуатацію) є дата первинного продажу зазначеного транспортного засобу, тобто 12.08.1999.

При цьому, судами не обґрунтовано не прийняття ними інформації, зазначеної в дозволі на керування транспортним засобом Швейцарської конфедерації щодо дати першої реєстрації автомобіля VOLKSWAGEN Т4, з наявністю якої п. 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України пов?язує визначення дати початку користування ТЗ.

Крім того, визначаючи початком користування ТЗ дату первинного продажу автомобіля, суди не з?ясували можливість використання зазначеного автомобіля на території Швейцарії, зокрема, в аеропорту, без реєстрації та без проведення технічних оглядів транспортного засобу.

Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, а саме не встановлення дати початку користування ТЗ (першої реєстрації ТЗ, як передбачено п. 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України), виключає можливість для висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун