Справа № 805/2315/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року справа №805/2315/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Василенко Л.А., секретар судового засідання Корадо А.А., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Дергильова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі № 805/2315/15-а за позовом ОСОБА_4 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» (відповідач 1, далі - КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська»), Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації (відповідач 2), третя особа - Міністерство охорони здоров'я про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» (відповідач 1), Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації (відповідач 2), третя особа - Міністерство охорони здоров'я, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» в частині відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р., та в частині надання недостовірної інформації на інформаційний запит; визнати неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації в частині надання недостовірної інформації у відповіді № 01/29-97 від 12.02.2015 р. на заяву позивача від 02.02.2015 р., та в частині відмови зобов'язати адміністрацію КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» видати лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р., по результатам медобстеження в період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р.; зобов'язати Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації зобов'язати Комунальну лікувально - профілактичну установу «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» видати громадянці ОСОБА_4 лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р. (за 5 років), по результатам медобстеження в період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач працювала лікарем виїзної бригади Станції швидкої медичної допомоги м. Слов'янська Донецької області в період з 22 вересня 2003 року по 09 вересня 2008 року. Згідно наказу № 105 від 10 вересня 2007 року головного лікаря підприємства та по направленню психіатра від 25 вересня 2007 року пройшла медобстеження в умовах стаціонару в КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» в період з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року. З наказу № 109-к/18-у від 09 вересня 2008 року дізналась про своє звільнення за станом здоров'я відповідно до п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України). Підставою для звільнення став висновок № 962 від 18 серпня 2008 року КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська». Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2010 року по цивільній справі № 2-219-2010 встановлено, що при проходженні обстеження в КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» в період з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року, у позивача виявлено психічне захворювання (розлад), та внаслідок стійкої втрати працездатності, на підставі висновку № 962 від 18 серпня 2008 року, була звільнена з місця роботи за станом здоров'я, однак, лікарняного листа не отримувала.

Вказує на те, що згідно відповідей, отриманих від відповідачів значиться, що за результатом медобстеження у позивача не виявлено ознак втрати працездатності, що відповідно до положень п. 2.18 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 455 від 13 листопада 2001 року, є підставою для надання довідки довільної форми.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою суду першої інстанції у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в період з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року перебувала у відповідача 1 на обстеженні. Тобто, довідка виписана та видана не їй, а підприємству на якому вона працює. Крім того, відомостями медичної карти № 467/07 встановлено, що працездатність позивача відновлена повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з підстав, зазначених у позові, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача 1, який вважає, що заявлені вимоги до психіатричної лікарні не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 22.09.2003 року по 09.09.2008 року працювала лікарем швидкої медичної допомоги виїзної бригади (а.с. 17-18).

Відповідно до Наказу від 10.09.2007 року № 105 та довідки від 18.10.2007 року позивач з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року знаходилась на обстеженні у психіатричній лікарні м. Слов'янська (а.с. 19 зв. бік -20).

18.08.2008 року листом № 962 відповідач 1 відповіддю на лист від 12.08.2008 року № 520 повідомив головного лікаря КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська», що у період знаходження позивача з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року на обстеженні, у неї встановлено психічний розлад, який є противопоказанням для виконання обов'язків лікаря станції швидкої медичної допомоги виїзної бригади (а.с. 6).

Наказом від 09.09.2008 року № 109-к/18-у позивача звільнено з роботи у зв'язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді, внаслідок стану здоров'я (а.с. 19).

04.09.2012 року відповідачем 1 видано довідку позивачу, відповідно до якої у позивача є противопоказання по стану здоров'я для виконання обов'язків робітників служби швидкої допомоги, спеціалізованих медичних бригад постійної готовності (а.с. 7).

21 січня 2015 року позивач звернулась до головного лікаря КЛПУ «Обласної психіатричної лікарні м. Слов'янськ» ОСОБА_5 із запитом про надання публічної інформації в частині видання лікарняного листа за весь час тимчасової непрацездатності за період з 08 жовтня 2007 року по теперішній час (а.с.11).

23 січня 2015 року КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» надано відповідь, що в період з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року позивач знаходилась на стаціонарному обстеженні в межах періодичного психіатричного огляду, про що свідчить заява позивача на адресу завідуючого денним стаціонаром ОСОБА_6 (а.с.70,92), тому відповідно до п. 2.18 Інструкції № 455 позивачу видана довідка вільної форми, засвідчена підписом завідуючого денним стаціонаром та печаткою лікарні (а.с. 11, зворотній бік).

02 лютого 2015 року на ім'я голови Донецької обласної державної адміністрації Кихтенко А.Т. позивачем направлено заяву про зобов'язання адміністрацію обласної психічної лікарні м. Слов'янська виправити порушення прав позивача, видати лікарняний лист за період її тимчасової втрати працездатності за період з 08 жовтня 2007 року по 08 жовтня 2012 року. (а.с.64).

12 лютого 2015 року за номером № 01/29-97 відповідачем 2 надано відповідь про те, що за інформацією відділу охорони здоров'я Слов'янської міської ради, перебування позивача у відділенні обласної психіатричної лікарні м. Слов'янська обмежувалось медичним обстеженням. На підставі п. 2.18 наказу МОЗ України від 13 листопада 2001 року № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», позивачу видана довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу про те, що в термін з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року позивач знаходилась на обстеженні. (а.с.10).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2008 року, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_4 до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Станція швидкої медичної допомоги» Слов'янської міської ради, Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», третя особа - ОСОБА_8 про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсною госпіталізації, визнання незаконним наказу про проведення обов'язкового періодичного медичного огляду, визнання недійсною історії хвороби та довідки - відмовлено ( а.с. 37-39).

Матеріали справи містять рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09.12.2010 року, згідно якого в позові ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування висновку № 962 від 18.08.2008 року КЛПЗ «ОПЛ м. Слов'янська», визнання незаконним та скасування наказу № 109-к/18 від 09.09.2008 року, про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання незаконним та скасування протоколу засідання профспілкового комітету КЛПЗ «СШМД «м. Слов'янська» від 09.09.2008 року, поновлення на роботі - відмовлено ( а.с. 12-13).

Щодо доводів апелянта про необхідність витребувати на стадії апеляційного розгляду справи рішення Донецької обласної ради про створення юридичної особи Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», справу Донецького окружного адміністративного суду № 2а/0570/9312/12, ухвалу Донецького окружного адміністративного суд, то ці доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не впливають на суть спірних правовідносин.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 7 ст. 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

З огляду на наведене, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» є юридичною особою ( а.с. 35).

Згідно Статуту Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» остання є комунальною лікувально-профілактичною установою, яка заснована на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради ( а.с. 220-227).

Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 зазначено, що згідно з підпунктом 3.1.6 пункту 3.1 розділу 3 Державного класифікатора України «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» комунальне підприємство-підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Комунальна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (підпункт 3.4.5 пункту 3.4 розділу 3 цього Класифікатора).

Тобто, лікарні не є суб'єктами владних повноважень у розумінні вищенаведених норм законодавства.

Заявлені позивачем вимоги в частині визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. відповідають основним завданням цивільного судочинства, визначеним статтею 15 ЦПК України і підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що спір в зазначеній частині не відноситься до адміністративної юрисдикції, повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства, а тому позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. не підглядають розгляду

в межах справи адміністративної юрисдикції.

За змістом. ч. 1 п. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. прийнята з помилковим дотриманням норм процесуального законодавства, що тягне за собою її скасування із закриттям провадження у справі.

Колегія суддів також роз'яснює позивачу, що він має право звернутися із позовом про визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» в частині відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р до суду у порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації зобов'язати Комунальну лікувально- профілактичну установу «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» видати громадянці ОСОБА_4 лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р. (за 5 років), по результатам медобстеження в період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 9 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути визнана тимчасово (на строк до п'яти років) або постійно непридатною внаслідок психічного розладу до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для неї або оточуючих.

З метою встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоров'я вона підлягає обов'язковому попередньому (перед початком діяльності) та періодичним (у процесі діяльності) психіатричним оглядам.

Рішення про визнання особи внаслідок психічного розладу тимчасово або постійно непридатною до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для неї або оточуючих, приймається відповідною лікарською комісією за участю лікаря-психіатра на підставі оцінки стану психічного здоров'я особи відповідно до переліку медичних психіатричних протипоказань і може бути оскаржено до суду.

Перелік медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи або оточуючих, затверджується Кабінетом Міністрів України і підлягає періодичному (не рідше одного разу на п'ять років) перегляду.

Згідно ст. 1 Порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 р. № 1465 (далі - Порядок №1465) метою проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів є встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоров'я.

Статтею 2 зазначеного Порядку передбачено, що обов'язковий попередній психіатричний огляд проводиться перед початком діяльності (влаштуванням на роботу), а обов'язковий періодичний - у процесі діяльності. Періодичність проведення цих психіатричних оглядів визначається переліком медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих (далі - перелік).

Обов'язкові попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров'я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі - психоневрологічні заклади), за місцем постійного проживання громадянина ( ст. 3 Порядку ).

Згідно п. 6-7 Порядку у разі виявлення в особи ознак психічного захворювання (розладу), зазначеного у переліку, яке є протипоказанням для виконання окремих видів діяльності, або якщо вона страждала на тяжкий психічний розлад в минулому (не менш як 5 років тому), а також у разі незгоди особи з результатами психіатричного огляду вона повинна пройти додаткове психіатричне обстеження амбулаторне або в умовах стаціонару. Рішення про наявність психіатричних протипоказань для виконання окремих видів діяльності після додаткового психіатричного обстеження приймається лікарсько-консультативною комісією.

Після проведення обов'язкових попереднього або періодичного психіатричних оглядів, а у разі потреби додаткового психіатричного обстеження особі видається довідка про проходження обов'язкових попереднього або періодичного психіатричних оглядів (зразок додається), в якій зазначається наявність чи відсутність у неї психіатричних протипоказань для виконання окремих видів діяльності. Термін дії довідки встановлюється відповідно до періодичності психіатричних оглядів.

З метою виконання Закону України "Про психіатричну допомогу" ( 1489-14 ), постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 N 1465 ( 1465-2000-п ) "Про затвердження Порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів і переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих" затверджено Інструкцію про проведення обов'язкових

попередніх та періодичних психіатричних оглядів від 17 січня 2002 року № 12.

Згідно п.п. 9-10 зазначеної Інструкції обов'язкові попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться за програмою Всесвітньої організації охорони здоров'я (ВООЗ) "Оцінний перелік симптомів і глосарій для психічних розладів згідно з Міжнародною класифікацією хвороб" (додаток 1). Обов'язкові попередній та періодичний психіатричні огляди передбачають обов'язкові обсяги обстеження: анкетування щодо можливих скарг та анамнезу психічних розладів, клінічне обстеження (скринер), яке є складовою частиною зазначеної програми, і, у разі потреби, додаткові обстеження згідно з Протоколом обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів (далі - Протокол) (додаток 2).

Висновок про відсутність медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), зазначених у переліку протипоказань, за результатами обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, надається на підставі обстежень згідно з Протоколом.

У випадках, коли особа раніше страждала на тяжкий психічний розлад (не менше як 5 років тому), зверталася по психіатричну допомогу з приводу інших психічних розладів або результати обов'язкових обстежень дають підстави підозрювати наявність психічного розладу, а також у разі незгоди особи з результатами психіатричного огляду лікар-психіатр може:

- зробити висновок про відсутність в особи психіатричних протипоказань для проведення видів діяльності, якщо наявні в неї психічні розлади не є протипоказанням для виконання видів діяльності, у зв'язку з якими особа проходить обов'язкові попередній та періодичний психіатричні огляди;

- зробити висновок про нездатність виконувати види діяльності у випадку, коли психічні розлади є протипоказанням для їх виконання;

- призначити додаткове психіатричне обстеження і визначити його обсяги (огляд або обстеження лікарем іншого фаху, психологічне тестування, методи діагностики тощо) та після обстеження направити особу для огляду ЛКК.

Після додаткового психіатричного обстеження особи амбулаторно або в умовах стаціонару рішення про наявність або відсутність психіатричних протипоказань для виконання окремих видів діяльності приймає ЛКК психоневрологічного закладу з відповідним письмовим висновком у медичній документації та подальшим заповненням Протоколу.

Після проведення обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, а при потребі - додаткового амбулаторного чи стаціонарного обстежень та огляду ЛКК, особі видається медична довідка про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів (далі - довідка) (додаток 3), засвідчена круглою печаткою психоневрологічного закладу, в якій зазначається наявність чи відсутність у неї психіатричних протипоказань для виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), згідно з переліком протипоказань ( п. 11-13 Інструкції про проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів).

З матеріалів справи вбачається, що Наказом від 10.09.2007 року № 105 головним лікарем ОСОБА_8 наказано працівникам Станції швидкої медичної допомоги м. Слов'янська згідно затвердженого списку пройти обов'язкові періодичні психіатричні огляди в строк до 30.09.2007 року та відстороняти від роботи працівників в разі відмови, ухилення від обов'язкових медичних оглядів або не проходження їх у встановлений термін до 30.09.2007 року ( а.с. 20).

З довідки Слов'янської центральної районної лікарні від 25.09.2007 року вбачається, що лікарем-психіатром позивач направлена до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» для проходження медичного огляду ( а.с. 90).

З копії медичної карти стаціонарного хворого № 467/07 вбачається, що позивач проходила медичне обстеження з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року в умовах стаціонару в Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» ( а.с. 89).

08 жовтня 2007 року позивач ознайомлена з планом обстеження та лікування, на що дала свою згоду (а.с. 91).

Із заяви позивача від 10.10.2007 року вбачається, що остання просила її перебування у відділенні обмежити медичним обстеженням ( а.с. 92).

Відповідно до висновку первинного огляду Анамнезу від 08 жовтня 2007 року, позивачу встановлено діагноз акцентуація особистості по шизоідному типу. Призначений план обстеження. Від прийому вітаміна, мікстури Кватера пацієнтка відмовилась. (а.с.97)

Згідно висновку засідання ЛКК від 16 жовтня 2007 року позивача направлено на консультацію до професора ОСОБА_9 для уточнення діагнозу. 18 жовтня 2007 року зроблено запис про те, що позивач проконсультована професором ОСОБА_9 17 жовтня 2007 року, встановлений діагноз - інфантильний розлад особистості. Хвора виписана з відділення та на руки виданий висновок професора, рекомендовано звернутися до диспансерного відділення для отримання довідки про проходження періодичного профогляду. Видана довідка про перебування з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року за підписом завідуючого відділенням (а.с. 98-99).

Разом з тим, позивач до ЛКК диспансерного відділення лікарні не зверталась та довідку встановленого зразка про проходження нею обстеження не отримувала ( а.с. 97-99).

Наявність перебування позивача на обстеженні з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року підтверджена довідкою ( а.с. 19, зворотній бік).

На запит головного лікаря КЛПЗ «Станція швидкої медичної допомоги м. Слов'янська» ОСОБА_8 № 320 від 12.08.2008 року адміністрацією КЛПЗ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» надана відповідь, що у період знаходження позивача з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року на обстеженні, у неї встановлено психічний розлад, який є противопоказанням для виконання обов'язків лікаря Станції швидкої медичної допомоги виїзної бригади ( а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що під час проходження стаціонарного обстеження позивачу встановлений діагноз - інфантильний розлад особистості, що є протипоказанням у виконанні обов'язків лікаря швидкої та невідкладної медичної допомоги, оскільки відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я (МКХ-10), встановлений у позивача діагноз відноситься до психічних розладів.

Колегія суддів звертає увагу, що при періодичному психіатричному огляді позивача в КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» непрацездатність не встановлювалась.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення позивачу діагнозу - інфантильний розлад особистості не є обов'язковою підставою для встановлення у неї втрати працездатності.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушенням відповідачем 1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що саме Порядком проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів та Інструкцією про проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, а не Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян визначено порядок проведення психіатричних оглядів, оскільки зазначені нормативні документи регулюють різні правові питання.

Крім того, в довідці від 18.10.2007 року зазначено, що позивач перебувала в КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» на обстеженні в період з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року. Довідка видана для пред'явлення її до СШМД м. Слов'янська, як оправдовий документ відсутності на роботі. Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, довідка дана позивачу для пред'явлення установі, в якій вона працює, та містить в собі інформативний характер про відсутність працівника на роботі у зв'язку з проходженням періодичного медичного обстеження в психіатричній лікарні м. Слов'янська з 08.10.2007 року.

Також, з рішення Слов'янського міськрайонного суду від 09.12.2010 року у справі № 2-219-2010 вбачається, що звільнення позивача здійснено з додержанням правил ч. 2 ст. 40 КЗпП України та дії відповідача визнані судом законними ( а.с. 12-13). Рішення набуло законної сили.

Питання щодо стійкої втрати працездатності позивача та встановлення психічного захворювання не були предметом спору у справі № 2-219-2010.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач зверталась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області 22 вересня 2008 року з позовом, однією з вимог якого є визнання недійсною історії хвороби позивача за 2007 рік.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2008 року у справі № 2-3267-2008 за позовом ОСОБА_4 до Комунального лікувально-профілактичного закладу «Станція швидкої медичної допомоги» Слов'янської міської ради, Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», третя особа - ОСОБА_8 про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсною госпіталізації, визнання незаконним наказу про проведення обов'язкового періодичного медичного огляду, визнання недійсною історії хвороби та довідки - відмовлено ( а.с. 37-39).

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адмністративній, цивільній або господарській справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач 1 надавши позивачу саме довідку, а не лікарняний лист, діяв правомірно.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян на момент звернення позивача до відповідача 2 з заявою від 02.02.2015 року право видачі листків непрацездатності надається: лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я; лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров'я; лікуючим лікарям закладів охорони здоров'я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Згідно п. 5, 6 Положення про Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації (а.с. 195-205) визначено основні завдання Департаменту. Повноваження щодо можливості втручання в дію лікарів та лікувальних установ відносно видачі лікарняних листів на Департамент не покладено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації зобов'язати Комунальну лікувально-профілактичну установу «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» видати громадянці ОСОБА_4 лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р. (за 5 років), по результатам медобстеження в період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» в частині надання недостовірної інформації на інформаційний запит, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно статті 20 зазначеного закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 12 зазначеного закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону (суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них).

Відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року № 11 зазначено, що судам під час розгляду справ необхідно насамперед визначати, чи запитувана інформація є публічною, з урахуванням вищеперерахованих ознак та законодавчого визначення поняття публічної інформації (стаття 1 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2015 року позивач звернувся до Головного лікаря КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня» м. Слав'янська ОСОБА_5 з запитом про надання публічної інформації, в якому просить видати йому лікарняний за весь період втрати працездатності позивача, а саме з 08.10.2007 року по теперішній час.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем 1 23.01.2015 року надано відповідь, що в період з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року остання знаходилась на стаціонарному обстеженні в межах періодичного психіатричного огляду, про що свідчить заява позивача на адресу завідуючого денним стаціонаром ОСОБА_6 (а.с. 70,92), тому відповідно до п. 2.18 Інструкції № 455 позивачу видана довідка вільної форми, засвідчена підписом завідуючого денним стаціонаром та печаткою лікарні. (а.с. 11).

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 зазначеного вище закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Із змісту запиту позивача про надання публічної інформації, а саме прохання видати лікарняний лист, вбачається, що запит фактично є зверненням із проханням про сприяння реалізації прав та інтересів останнього, що кореспондується із Законом України "Про звернення громадян".

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок, що звернення позивача не є запитом на публічну інформацію, а відповідь надана відповідачем не є публічною інформацією.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» держава гарантує захист прав, свобод і законних інтересів осіб, які страждають на психічні розлади.

Статтею 6 зазначеного Закону забороняється вимагати відомості про стан психічного здоров'я особи та про надання їй психіатричної допомоги, за винятком випадків, передбачених цим Законом та іншими законами.

Документи, що містять відомості про стан психічного здоров'я особи та надання їй психіатричної допомоги, повинні зберігатися з додержанням умов, що гарантують конфіденційність цих відомостей. Вилучення оригіналів цих документів та їх копіювання може здійснюватися лише у випадках, встановлених законом.

Крім того, як вже зазначалось раніше відповідач 1 є лікувально-профілактичною установою, головною метою діяльності якої є забезпечення лікувальної та профілактичної допомоги населенню в галузі психіатрії, тобто останній не є розпорядником публічної інформації.

Пунктом 5 висновків Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року № 11 зазначено, якщо запитуваний запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України "Про звернення громадян", то в такому разі судам необхідно відмовляти в задоволенні позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації.

Тобто, суди, встановивши, що розпорядник публічної інформації правильно класифікував зміст звернення, відмову в задоволенні позову повинні мотивувати саме відсутністю у діях відповідача лише порушення права заявника на одержання публічної інформації.

Таким чином, даний спір підлягає розгляду у адміністративному судочинстві.

Відповідачем 1 позивачу надана повна та достовірна інформація відповідно до Закону України «Про звернення громадян», що підтверджено наявними доказами у справі. За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині надання недостовірної інформації на інформаційний запит відповідачем 1 позивачу не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації в частині надання недостовірної інформації у відповіді № 01/29-97 від 12.02.2015 р. на заяву позивача від 02.02.2015 р., та в частині відмови зобов'язати адміністрацію КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» видати лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р., по результатам медобстеження в період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як зазначалось раніше, 02 лютого 2015 року на ім'я голови Донецької обласної державної адміністрації Кихтенко А.Т. направлено заяву від позивача про зобов'язання адміністрації обласної психічної лікарні м. Слов'янська виправити порушення прав позивача, видати лікарняний лист за період її тимчасової втрати працездатності за період з 08 жовтня 2007 року по 08 жовтня 2012 року. (а.с. 64).

12 лютого 2015 року за номером № 01/29-97 відповідачем 2 надано відповідь про те, що за інформацією відділу охорони здоров'я Слов'янської міської ради, перебування позивача у відділенні обласної психіатричної лікарні м. Слов'янська обмежувалось медичним обстеженням. На підставі п. 2.18 наказу МОЗ України від 13 листопада 2001 року № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», позивачу видана довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу про те, що в термін з 08 жовтня 2007 року по 18 жовтня 2007 року позивач знаходилась на обстеженні. (а.с.10).

Факт видачі позивачу довідки довільної форми не заперечується і законність видачі довідки зазначена вище.

Крім того, згідно п. 1 Інструкції Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі - Інструкція), яка діяла на момент звернення позивача до відповідача 2 з заявою, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Відповідно до п.п. 2.18. п. 2 Інструкції довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається в тому числі особам, які проходять діагностичне обстеження в закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент перебування позивача на обстеженні у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. Інструкція Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян також не передбачала видачу лікарняного листа при проходженні періодичного психіатричного обстеження.

Таким чином, відповідачем 2 надано позивачу повну та достовірну інформацію згідно норм діючого законодавства щодо перебування позивача на обстеженні в обласній психіатричній лікарні м. Слов'янська та законності видачі довідки, а тому позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації щодо надання недостовірної інформації у відповіді № 01/29-97 від 12.02.2015 р. на заяву позивача від 02.02.2015 р. задоволенню не підлягають.

Крім того, як вже зазначалось раніше, відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян на момент звернення позивача до відповідача 2 з заявою від 02.02.2015 року право видачі листків непрацездатності надається: лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я; лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров'я; лікуючим лікарям закладів охорони здоров'я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Положенням про Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації, як зазначалось вище, не покладено повноважень на відповідача 2 втручатись в дію лікувальних установ та лікарів відносно видачі лікарняних листів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання неправомірними дії Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації в частині відмови зобов'язати адміністрацію КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» видати лікарняний лист за період тимчасової втрати працездатності з 08.10.2007 р. по 18.10.2012 р. задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання позивача про винесення окремої ухвали у відношенні головного лікаря психіатричної лікарні м. Слав'янська ОСОБА_5, лікаря-психіатра ОСОБА_6, зам. Директора Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_11 про порушення прав та свобод ОСОБА_4 згідно результатів обстеження у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» за період з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року, колегія суддів зазначає, що наявними доказами в матеріалах справи підтверджено відсутність порушення ними прав, свобод та інтересів позивача, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі № 805/2315/15-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі № 805/2315/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. - скасувати.

Провадження у справі № 805/2315/15-а за позовом ОСОБА_4 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство охорони здоров'я про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії в частині визнання неправомірними дії адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов'янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період з 08.10.2007 р. по 18.10.2007 р. - закрити.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 05 лютого 2016 року.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Л.А.Василенко