Справа № 814/469/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/28799/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року у задоволенні позовних вимог управлінню Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області було залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року - без змін.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області подано заперечення на касаційну скаргу. в яких воно просить залишити касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області у жовтні - грудні 2014 року виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 856,23 грн.:

- ОСОБА_2, який отримав травму в травні 2002 року, працюючи в складі тимчасового трудового колективу за договором підряду на підприємстві ЗАТ ОІК м. Дніпропетровськ. За рішенням суду був складений акт від 30.05.2005 року форми Н-1 про нещасний випадок. ОСОБА_2 до Фонду документів для формування справи про страхові виплати не надавав;

- ОСОБА_3, дружині ОСОБА_4, який року загинув на шахті «Гірська» в м. Горьке, Ворошиловоградської області ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент загибелі чоловіка ОСОБА_3 працювала, що підтверджується записом в трудовій книжці.

Акти звірок з Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій, відповідач відмовився підписувати.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є, зокрема, жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють.

Підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років.

Враховуючи, що ОСОБА_3, на час загибелі чоловіка ОСОБА_4 була працездатною, не мала групи інвалідності, не досягла 55-річного віку, до неї не можуть бути застосовані положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а отже, правові підстави для відшкодування Фондом Управлінню витрат на виплату пенсії по втраті годувальника, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні.

Механізм та порядок розгляду справ про страхові виплати визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Інструкцією про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженою постановою правління ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року № 10.

Пунктами 4 та 5 вищезазначеної Інструкції передбачений перелік документів, які повинні подаватись до Фонду та міститись в особових справах потерпілих від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання.

Згідно із частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Пунктом 7 Інструкції визначено, якщо в особовій справі потерпілого або особи, яка одержує відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, відсутні деякі документи, передбачені пунктами 4 та 5 цієї Інструкції, то така справа відділенням виконавчої дирекції Фонду від страхувальника не приймається до повного її укомплектування.

Оскільки ОСОБА_2 не був застрахованою особою, внески до Фонду за нього не сплачувалися, справу про страхові виплати в Фонді не сформовано, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про те, що Фонд не мав правових підстав приймати до заліку витрати УПФУ по відшкодуванню пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області про стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз