Справа № 815/77/16
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/77/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Бойко О.Я., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації до Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про анулювання дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів, -

СУТЬ СПОРУ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просила:

- анулювати Державному підприємству водних шляхів «Устьдунайводшлях» дозволи на експлуатацію РЕЗ від 11.03.2013 року № МС-51-000006, від 15.08.2013 року № МС-51-000266, від 15.08.2013 року № МС-51-000267, від 04.02.2014 року № МС-51-000430.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації, отримала листи Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Одеській області від 22.06.2015 року № 3695/10/15-02-15 та від 13.08.2015 року № 5681/10/15-02-15-03, в яких повідомляла про не сплату відповідачем рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

З метою вирішення порушеного контролюючими органами питання в порядку досудового врегулювання спору позивач направив відповідачеві лист від 01.09.2015 року № 01-5260/134 (а.с.16-17) з пропозицією, щодо сплати заборгованості у добровільному порядку, та з попередженням про наслідки не сплати заборгованості - анулювання дозволів на експлуатацію РЕЗ у судовому порядку. Проте відповідач не повідомив про погашення заборгованості.

Таким чином позивач вважає, що дії відповідача суперечать нормам законодавства України у сфері користування радіочастотним ресурсом, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

03.02.2016 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло заперечення на позов з додатками, в якому просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

З огляду на те що, 23.07.2014 року ухвалою Господарського суду Одеської області стосовно відповідача порушено провадження у справі про банкротство (а.с.45-49).

18.11.2014 року ухвалою Господарського суду Одеської області введена процедура санації відповідача (а.с.50-55).

Також представник відповідача у запереченні на адміністративний позов зазначив, що на даний час в Господарському суді Одеської області розглядається питання стосовно мирової угоди с кредиторами, яка надасть можливість підприємству відновити господарську діяльність.

Позивач у своїй позовній заяві, просив суд розглянути справу за відсутності представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 03.02.2016 року не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник третьої особи у судове засідання призначене на 03.02.2016 року не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, ніяких заперечень пояснень по справі до суду не надав.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, зважаючи на надану з боку позивача заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності учасників процесу, суд відповідно до положень частини 6 статті 128 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач Державне підприємство водних шляхів «Устьдунайводшлях» відноситься до технологічних користувачів радіочастотного ресурсу України та здійснює користування радіочастотним ресурсом на підставі дозволів на експлуатацію РЕЗ морської суднової станції від 11.03.2013- 11.03.2018 року № МС-51-000006, від 15.08.2013-15.08.2018 року № МС-51-000266, від 15.08.2013-15.08.2018 року № МС-51-000267, від 04.02.2014-04.02.2019 року № МС-51-000430 (а.с.12-15).

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації отримала листи від Ізмаїльської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, в яких повідомлялось про порушення відповідачем норм Податкового кодексу України (а.с.10-11).

Тобто відповідач з дати отримання дозволів на експлуатацію радіозв'язку морської радіолокаційної та радіонавігаційної радіослужби суднових станцій не надав до Ізмаїльської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області податкові розрахунки з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом, та не проводив сплату до державного бюджету.

З огляду на матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з листом від 01.09.2015 року за № 01-5260/134 (а.с.16-17), у якому запропонував відповідачу здійснити сплату заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України у добровільному порядку.

Проте, відповідач на вказаний лист відповіді не надав, сплату заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом не здійснив.

У зв'язку з цим, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про анулювання вказаних дозволів.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі норми права.

Правові основи користування радіочастотним ресурсом України, повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов'язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, визначені Законом України «Про радіочастотний ресурс України» від 01.06.2000 р. № 1770-III (далі - Закон № 1770-III).

Частиною 2 статті 12 Закону № 1770-III встановлено, що органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

Відповідно до п.1 ч.2 ст.14 Закону № 1770-III повноваженнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону.

Згідно з статтею 57 Закону № 1770-III користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

На момент виникнення заборгованості (до моменту прийняття Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ), загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користування радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, сплачували збір за користування радіочастотним ресурсом України.

На сьогодні, відповідно до підпункту 254.1 пункту 254.1 статті 254 Податкового кодексу України загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою є платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Суд звертає увагу на те, що відбулись зміни у назві збору з «збір за користування радіочастотним ресурсом України» на «рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України».

Таким чином, відповідач до 01.01.2015 року був платником збору за користування радіочастотним ресурсом України, а з 01.01.2015 року є платником рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України відповідно до норм визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до абзацу першого підпункту 258.2.40 пункту 258.2 статті 258 Податкового кодексу України, у разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України або сплати її в неповному обсязі платниками рентної плати протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Згідно з частиною третьою статті 58 Закону № 1770-III встановлена відповідальність за порушення законодавства про радіочастотний ресурс України. А саме, у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України з стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Крім того, відповідно до пунктів 41.2, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином суд встановив, що відповідачем рентна плата не сплачується з моменту отримання дозволів, а саме починаючи з квітня 2013 року по теперішній час.

Враховуючи несплату відповідачем щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України за період більше ніж шість місяців, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для анулювання відповідних дозволів.

Суд спростовує доводи відповідача наданні у запереченні на адміністративний позов. Оскільки, наданні відповідачем копії ухвал Господарського суду Одеської області про визнання його банкрутом, а в подальшому проведення стосовно нього процедури санації не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки відповідно до частини 4. ст.94 КАС у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому суд не здійснює розподіл судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 69-71, 94, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Анулювати Державному підприємству водних шляхів «Устьдунайводшлях» дозволи на експлуатацію радіоелектронних засобів від 11.03.2013 року № МС-51-000006, від 15.08.2013 року № МС-51-000266, від 15.08.2013 року № МС-51-000267, від 04.02.2014 року № МС-51-000430.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко