Справа № 2-а/1970/3934/13
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2016 р. м. Київ К/800/64434/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі - УМВС України в Тернопільській області) про скасування наказів та поновлення на роботі,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати накази УМВС України в Тернопільській області № 420 від 21 квітня 2011 року, яким йому оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ України та № 93 о/с від 22 квітня 2011 року, яким його звільнено з органів внутрішніх справ України у запас, за підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновити на службі в органах внутрішніх справ, зарахувавши період з 22 квітня 2011 року по день поновлення у вислугу років, без виплати грошового забезпечення.

Позовні вимоги мотивував незаконністю його звільнення, оскільки обставини, що стали підставою для звільнення не відповідають дійсності та не підтверджені необхідними доказами, а також спростовуються постановою від 28 липня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року позов задоволено частково. Скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області «Про грубі порушення вимог службової дисципліни та законності окремими співробітниками УБОЗ в Тернопільській області УМВС та покарання винних» № 420 від 21 квітня 2011 року, в частині накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх спав за порушення дисципліни. Скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області «По особовому складу» № 93 о/с від 22 квітня 2011 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 оперуповноваженого відділення впровадження в установи виконання покарань центру кримінальної розвідки УБОЗ УМВС України в Тернопільській області. Поновити ОСОБА_4 на роботі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого відділення впровадження в установи виконання покарань центру кримінальної розвідки УБОЗ УМВС України в Тернопільській області зарахувавши період з 23 квітня 2011 року по день поновлення у вислугу років, без виплати грошового утримання за час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ допущено до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятої ним постанови та залишення в силі постанови суду першої інстанції, яка ухвалена відповідно до закону та скасована помилково.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 12 грудня 2005 року проходив службу в органах внутрішніх справ. На час прийняття оскаржуваного наказу обіймав посаду оперуповноваженого відділення кримінальної розвідки в УПВ ЦКР УБОЗ в Тернопільській області УМВС.

На підставі листа Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 4 квітня 2011 року щодо можливого вимагання хабара співробітниками УБОЗ УМВС України в Тернопільській області, працівниками ВВБ в Тернопільській області проведено службове розслідування.

За висновком службового розслідування, затвердженим начальником ВВБ в Тернопільській області СВБ ГУБОЗ МВС України 6 квітня 2011 року, встановлено, що 26 березня 2011 року у місті Чорткові співробітники УБОЗ в Тернопільській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вручили приватному підприємцю ОСОБА_6 лист від 26 березня 2011 року № 19/15-864, за підписом заступника начальника УБОЗ Марчуком В.В., про надання на адресу УБОЗ в Тернопільській області певних документів. 30 березня 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову відвідали ОСОБА_6 за місцем здійснення останньою підприємницької діяльності та запропонували замість документів надати 150 літрів бензину або грошові коштів в еквіваленті до вказаної кількості паливно-мастильних матеріалів. 4 квітня 2011 року ОСОБА_6 за невтручання у її підприємницьку діяльність, за вказівкою ОСОБА_4, передала 2 000 гривень продавцеві на автомобільному ринку у місті Тернополі.

Наказом УМВС України в Тернопільській області від 21 квітня 2011 року № 420 ОСОБА_4 оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ, за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у спонуканні до надання грошових коштів приватним підприємцем Б. за невтручання у її підприємницьку діяльність.

Іншим наказом УМВС України в Тернопільській області від 22 квітня 2011 року № 93 о/с ОСОБА_4 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас, згідно з підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

10 травня 2011 року Прокуратурою Тернопільської області прийнято постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною третьою статі 364 Кримінального кодексу України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 14 червня 2011 року, постанову Прокуратури Тернопільської області від 10 травня 2011 року скасовано.

28 липня 2011 року постановою Прокуратури Тернопільської області відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_6 відносно оперуповноваженого УБОЗ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 та оперуповноваженого в ОВС УБОЗ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5, у зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а відповідно до статті 2 Статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано доказів скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що виразилось у спонуканні до надання грошових коштів приватним підприємцем, не доведено правомірності оскаржуваних наказів, а висновки службового розслідування спростовуються постановою про відмову в порушенні відносно позивача кримінальної справи.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, ухвалюючи нову постанову про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що проступок, який вчинив ОСОБА_4 є несумісним з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому оскаржувані накази є обґрунтованими та підстави для їх скасування відсутні. Такий висновок апеляційний суд мотивував тим, що лист від 26 березня 2011 року № 19/15-864 підготовлено позивачем формально, з численними порушеннями вимог «Інструкції про організацію діловодства в системі МВС України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24 листопада 2003 року № 1440 та «Інструкції» з оформлення документів у системі МВС України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 січня 2004 року № 55, що свідчить про грубе порушення ним службової дисципліни.

Відтак, підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ апеляційний суд фактично вказав на грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у підготуванні позивачем листа з порушенням вимог відповідних інструкцій, тоді як наказ про звільнення позивача мотивований грубим порушення службової дисципліни, що виразилось у вимаганні грошових коштів.

З огляду на наведе, вирішуючи заявлені вимоги, апеляційний суд обмежився лише дослідженням обставин, що стали підставою для порушення службової дисципліни, та не надав оцінки діям позивача в їх сукупності, результатом яких, на думку відповідача, стало порушення позивачем службової дисципліни.

За таких обставин, ухвалене у справі рішення апеляційного суду не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки, відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то прийняті у справі рішення обох інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої апеляційної інстанції на новий розгляд, під час якого слід враховувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ж з частинами першою та четвертою статті 220-1 КАС України, за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення, суд касаційної інстанції ухвалює рішення за наслідком попереднього розгляду справи, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников