Справа № 816/3168/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р.Справа № 816/3168/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2015р. по справі № 816/3168/15

за позовом ОСОБА_1

до Першої Полтавська державна нотаріальна контора , Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області

про скасування запису,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першої державної нотаріальної контори в якому просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний запис обтяжень № 2109789 від 22.06.2005 року про заборону на нерухоме майно, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 (далі-позивач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме п.11 ч.1 ст.346, ч.1 ст.1281 ЦК України, не вірне встановлення фактичних обставин справи, а саме відсутності юридичної особи, за поданням якої зареєстровано обтяження, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав письмові заперечення проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в березні 2015р. позивачем, під час оформлення спадщини після померлої сестри ОСОБА_3, стало відомо про існування заборони на нерухоме майно- житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Дане обтяження внесено в Єдиний реєстр заборон 22.06.2005 року реєстратором Першої полтавської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення 1353-67 від 25.09.1981 року Обласної контори будбанку, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна від 27.04.2015 року (а.с.7)

Не погодившись з рішенням реєстратора про накладення заборони, та вважаючи, що заборона накладена на підставі повідомлення юридичної особи, яка не існує, позивач звернулася до суду з позовом.

Під час розгляду справи позивачка зазначала, що ОСОБА_3 (нині померла) мала кредитні відносини з Будбанком , в підтвердження чого надала копії квитанцій про сплату позики за період з 1983р. по 1991р.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та спосіб, встановлених законом .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Правові засади здійснення нотаріальної діяльності, під час виникнення спірних правовідносин, були врегульовані Законом України « Про державний нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, Положенням про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.05.1997 № 41/5( із змінами та доповненнями).

Відповідано до п. 6 ч.1 ст.13 Закону України « Про державний нотаріат» Державні нотаріальні контори вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, як накладають заборони відчуження жилого будинку.

Згідно зі ст.54 Закону України « Про державний нотаріат» від 25.12.1974р., державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників:

1) за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників;

2) при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу;

3) в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно пунктів 149, 151, 152 Інструкції державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, зокрема, за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

Накладення заборони реєструється в реєстрі для реєстрації заборон про що робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон і арештів.

Державний нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства чи організації про погашення позички , знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири.

Судом встановлено, що 02.10.1981р. державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори внесено в книгу обліку заборон запис № 7 про реєстрацію заборони відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, на підставі повідомлення облконтори Будбанку м. Полтави від 25.09.1981 за № 1353-67, що підтверджується витягом з книги заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Першої полтавської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1981 рік (а.с. 31).

Повідомлення облконтори Будбанку м. Полтави не збереглося у справах Першої полтавської державної нотаріальної контори, в зв'язку зі спливом терміну його зберігання ( 3 роки). Доказів отримання відповідачем повідомлення банку про погашення позички, зняття заборони матеріали справи не містять.

Положенням про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.05.1997 № 41/5 було встановлено порядок створення Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внесення реєстраційних записів до нього, а також одержання, обігу та надання інформації щодо заборон та арештів, накладених на об'єкти нерухомого майна.

У подальшому в Положення внесені зміни та доповнення, в тому числі наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року № 85/5 Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України" .

Відповідно до п.3 вказаного наказу державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України наказано: створити програмне забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яке відповідало б новим сучасним стандартам збереження та захисту інформації; забезпечити належне перенесення бази даних електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до нової бази; забезпечити безперебійну роботу державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів у перехідний період.

Пунктом 6 вказаного наказу установлено, що до припинення функціонування бази даних раніше створеного реєстру, у порядку, передбаченому пунктом 4 цього наказу, перевірка відсутності або наявності заборони відчуження та арештів об'єктів нерухомого майна здійснюється за допомогою баз даних раніше створеного та модернізованого реєстрів.

Згідно пункту 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (у редакції наказу від 18.08.2004 року № 85/5) підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

На виконання вимог законодавства 22.06.2005р. відповідачем дані з паперових носіїв про обтяження від 25.09.1981р. були перенесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у зв'язку з його запровадженням.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність такої юридичної установи, як Обласна контора будбанку, з посиланням на зазначення в Єдиному реєстрі неіснуючого коду юридичної особи, який фактично є ідентифікаційним кодом ОСОБА_3 ( ЄРПОУ НОМЕР_1), колегія суддів зазначає наступне.

З витягу з Реєстру вбачається, що в графі «параметри запиту» запитана для пошуку інформація щодо фізичної особи ОСОБА_3 та юридичної особи ( без назви) з зазначенням одного й того самого номеру НОМЕР_1 ( ЄРПОУ та ідентифікаційного номеру особи).

Колегія суддів зазначає, що не коректне заповнення даних параметрів запиту не свідчить про не існування такої юридичної особи, як Обласна контора Будбанку.

Крім того, судом першої інстанції досліджувалося питання існування зазначеної юридичної особи та встановлено, що ПАТ "Промінвестбанк", як правонаступник Республіканського банку Промбудбанку СРСР в України, через свої установи, фактично продовжував виконувати комплексне банківське обслуговування фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені установами Промбудбанку України та відповідно, установами Будбанку СРСР на Україні до створення ПАТ "Промінвестбанк", тобто добровільно в цій частині приймав на себе обов'язки за такими договорами. Відповідно до Переліку документів Будбанку СРСР і підвідомчих йому установ із вказівкою строків зберігання матеріалів, затвердженим наказом Будбанку СРСР від 29.09.1976 № 2236, та відповідно до діючого на сьогодні переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.12.2004 № 601, строк зберігання документів по кредитах (позиках), що надавались у 1981 році Будбанком СРСР через його установи на Україні (в тому числі і через Полтавську обласну контору Будбанку СРСР), сплив, що вбачається листа ПАТ "Промінвестбанк" від 16.11.2015 року № 2426/08/09,

Доводи апеляційної скарги що відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності на майно припинено у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, проте в реєстраційний запис не внесено змін, колегія суддів вважає помилковими.

Згідно пункту 2.1. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Таким чином, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви та документів, визначених Порядком , поданих , в даному випадку нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав. Доказів звернення позивача до відповідача з такою заявою матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, під час вчинення дій щодо внесення реєстраційного запису № 210989 від 22.06.2005р до Єдиного державному реєстру заборон про наявність обтяжень діяв правомірно , в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, зазначені позивачем обставини не є підставою для скасування відповідного запису в реєстрі заборон.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено підстави законності та обґрунтованості прийнятого рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2015р. по справі № 816/3168/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 08.02.2016 р.