Справа № 810/5343/15
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5343/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року 810/5343/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування повідомлення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" (далі – позивач, Товариство, ТОВ "Васт-Транс") з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі – відповідач, ДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати повідомлення від 06.08.2015 №9152/10/10-13-15-01.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що 20.07.2015 ТОВ "Васт-Транс" подав до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року з додатками, серед яких заява про повернення суми бюджетного відшкодування. 06.08.2015 відповідачем було складено повідомлення №9152/10/10-13-15-01, згідно якого позивач не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, оскільки він не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, а саме, відсоток обсягу поставок, що оподатковуються за нульовою ставкою (без ПДВ) до загального обсягу поставок (без ПДВ), Kon?40% - 79,25%. Відмова у автоматичному бюджетному відшкодуванні з причин невідповідності обсягу поставок, що оподатковуються за нульовою ставкою (без ПДВ) до загального обсягу поставок (без ПДВ), Kon?40% -79,25%, зазначена в оскаржуваному повідомлені, є незаконною, оскільки, позивач згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість з липня 2014 року по червень 2015 року здійснює операції, до яких застосовується нульова ставка і коефіцієнт обсягу постачання товарів/послуг попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) становить: червень 2014 року – 83,00%, липень 2014 року – 85,59%, серпень 2014 року – 89,44%, вересень 2014 року – 83,92%, жовтень 2014 року – 81,75%, листопад 2014 року – 87,44%, грудень 2014 року – 51,53%, січень 2015 року – 85,75%, лютий 2015 року – 67,49%, березень 2015 року – 86,12%, квітень 2015 року – 86,07%, травень 2015 року – 84,02%, червень 2015 року – 86,51%. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив в задоволенні позову відмовити.

14.01.2016 у судовому засіданні представники сторін заявили клопотання, в яких просили подальший розгляд справи здійснити без їх участі в порядку письмового провадження.

14.01.2016 Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Також, згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21410756 від 11.11.2015, видами діяльності позивача є: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), вантажний автомобільний транспорт (49.41), інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29), діяльність у сфері проводового електрозв’язку (61.10), діяльність у сфері безпроводового електрозв’язку (61.20).

20.07.2015 Товариство подало до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в якій у рядку 23.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 119702,00 грн.

Разом з вищезазначеною податковою декларацією ТОВ "Васт-Транс" подало такі документи: розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1); розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ); заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4); розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

06.08.2015 відповідач прийняв повідомлення №9152/10/10-13-15-01, відповідно до якого позивач не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.18 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, а саме: відсоток обсягу поставок, що оподатковуються за нульовою ставкою (без ПДВ) до загального обсягу поставок (без ПДВ), Kon?40% - 79,25%.

Не погоджуючись із вищезазначеним повідомленням 14.08.2015 позивач в порядку адміністративного оскарження звернувся із скаргою №75 до Головного управління ДФС у Київській області. Проте, рішенням про результати розгляду скарги від 23.10.2015 №2835/10/10-36-10-01-04, повідомлення №9152/10/10-13-15-01 від 06.08.2015 – залишено без змін, а скаргу – без задоволення.

Не погоджуючись із повідомлення №9152/10/10-13-15-01 від 06.08.2015, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПКУ), Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, бюджетне відшкодування – відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплені статтею 200 ПКУ.

Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПКУ, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.8 статті 200 ПКУ, до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Положеннями пункту 200.18 статті 200 ПКУ закріплено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Пунктом 200.19 статті 200 ПКУ встановлено, що право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям, що визначені пунктом 200.19 статті 200 ПКУ.

Зокрема, відповідно до підпункту 200.19.3 пункту 200.19 статті 200 ПКУ, одним з вищезазначених критеріїв є те, що платники податку здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів).

З оскаржуваного повідомлення №9152/10/10-13-15-01 від 06.08.2015 випливає, що підставою для позбавлення позивача права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість є невідповідність позивача критерію, визначеному в підпункті 200.19.3 пункту 200.19 статті 200 ПКУ (здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів).

Пунктом 2 Порядку № 1128 передбачено, що для отримання права на автоматичне бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен відповідати одночасно критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 розділу V Кодексу.

Пункт 4 Порядку №1128 визначає дані, на підставі яких формуються критерії, та порядок їх обрахунку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Порядку №1128, даними, на підставі яких формуються критерії, зокрема, є: платники податку здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників ПДВ з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів).

Порядок розрахунку вищезазначеного критерію виглядає наступним чинном:

коефіцієнт обсягу постачання товарів/послуг (Коп) визначається як співвідношення обсягу постачання товарів/послуг (без ПДВ) за операціями, що оподатковуються за нульовою ставкою, за попередні 12 послідовних звітних податкових періодів (місяців) / попередні 4 послідовних звітних податкових періоди (квартали) до загального обсягу постачання товарів/послуг (без ПДВ) за попередні 12 послідовних звітних податкових періодів (місяців) / попередні 4 послідовних звітних податкових періоди (квартали) за формулою

де

ОП 0%

–

сума обсягу постачання товарів/послуг (без ПДВ) за операціями, що оподатковуються за нульовою ставкою, за попередні 12 послідовних звітних податкових періодів (місяців) / попередні 4 послідовних звітних податкових періоди (квартали);

ОП

–

загальний обсяг постачання товарів/послуг (без ПДВ) за операціями, що підлягають оподаткуванню ПДВ та звільненими від оподаткування ПДВ, за попередні 12 послідовних звітних податкових періодів (місяців) / попередні 4 послідовних звітних податкових періоди (квартали).

Показник (Коп) не повинен бути меншим за 40 відсотків.

З податкових декларацій з податку на додану вартість, наданих позивачем, судом встановлено, що (Коп): за червень 2014 року – 82,99%; за липень 2014 року – 85,58%; за серпень 2014 року – 89,43%; за вересень 2014 року – 83,91%; за жовтень 2014 року – 81,74%; за листопад 2014 року – 87,43%; за грудень 2014 року – 51,53%; за січень 2015 року – 85,75%; за лютий 2015 року – 67,48%; за березень 2015 року – 86,11%; за квітень 2015 року – 86,07%; за травень 2015 року – 84,02%; за червень 2015 року – 85,50%.

Таким чином, Товариство відповідає критерію визначеному в підпункті 200.19.3 пункту 200.19 статті 200 ПКУ (здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів) та відповідно має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за червень 2015 року.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування спірного повідомлення, оскільки податковим органом не доведено обставин невідповідності позивача критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати повідомлення від 06.08.2015 №9152/10/10-13-15-01.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.