Справа № 815/6315/15
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6315/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання - Селімової О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „100 ШИН" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, визнання протиправною та скасування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „100 ШИН" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, визнання протиправною та скасування митної вартості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2015 року між ТОВ „100 ШИН" (Продавець) та „QINGDAO UNI-POWER TYER CO., LTD (Продавець) (Китай) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SHIN-UPT, відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує легкові та вантажні шини в асортименті , у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід'ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються в Інвойс.

13.06.2015 року між ТОВ „100ШИН" та „QINGDAO UNI-POWER TYER CO., LTD" узгоджений Інвойс № PW001PEN114PT0515 від 13.06.2015 (Додаток № 2) до контракту від 04.04.2015 року №100SHIN-UPT, відповідно до змісту якого узгоджено наступні номенклатура, ціна та кількість Товару:

- Шини пневматичні 385/65К22.5-20 ТОWАУ Т58 кількість товару - 478 шт, - ціна товару погоджена сторонами на рівні 142,00 Доларів США за штуку;

- Шини пневматичні 385/65К22.5-20 HONGKONG НК968 кількість товару - 104 шт., - ціна товару погоджена сторонами на рівні 142,00 Долари США за штуку.

Загальна кількість товару складає 582 штуки, загальна вартість товару за Інвойс № PW001PEN114PT0515 від 13.06.2015 становить 82 644,00 Доларів США.

Згідно інвойсу № PW001PEN114PT0515 від 13.06.2015 позивачем отримані шини пневматичні у кількості 582 штуки, загальною вартість 82 644,00 Доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація № 500060001/2015/015113 від 17.08.2015р. Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів.

В ВМД №500060001/2015/015113 від 17.08.2015р. митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої ВМД та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №500060001/2015/00250 від 21.08.2015 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08. 2015 року № 500060001/2015/610130/2 (Додаток № 4), яким митну вартість за одиницю товару визначено у розмірі 3, 13 Доларів США за 1 кг., загальна сума - 127 516,20 Доларів США.

Відповідно до вказаного Рішення про коригування митної вартості товарів „обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено: Розділ III МКУ, Митна вартість товарів та методи її визначення, глава 9, ст.. 52-64 МКУ. у зв'язку з виявленими розбіжностями у поданих декларантом документів. З метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз баз даних ПІК „Інспектор-2006" ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товару „Шини пневматичні гумові", є більшим : по товару № 1 - за МД № 102110000/2015/023617 від 08.07.2015 - 3,13 Долари за кг. нетто. За результатами проведеного аналізу було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Тобто, Відповідачем при визначенні митної вартості товарів згідно рішення від 21.08.2015 року № 500060001/2015/610123/2 застосований, резервний, метод визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.

Не погоджуючись з рішенням митного органу Позивач 22.08.2015р. подав до Митниці нову ВМД № 500060001/2015/015584, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Позивач скористався правом на оскарження рішення в порядку глави 4 Митного кодексу за звернувся до Начальника Одеської митниці ДФС з письмовою скаргою № 2015/09-256/1 від 17.09.2015 року.

01.10.2015 року Позивачем був отриманий лист Одеської митниці ДФС, № 2325/10/15-70-25 від 24.09.2015 яким в задоволенні скарги ТОВ « 100 ШИН» та скасуванні рішення від 21 серпня 2015 року № 500060001/2015/610130/2 було відмовлено.

Позивач вважає протиправним рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.08.2015 року № 500060001/2015/610130/2 з підстав викладених в адміністративному позові.

В ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Одеської митниці Державної фіскальної служби, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 17.08.2015 року, декларантом позивача ТОВ „Візіком-Сервіс" для здійснення митного оформлення товару „Шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожний (всесезонний): 385/65 R22.5/20PR мод. Т58 - 478 шт., індекс навантаження 160, індекс швидкості - L, посадочний діаметр - 22,5; Торговельна марка „TOPWAY" 385/65 R22.5/20PR мод. НК768 - 104 шт." подано електронну митну декларацію (МД) № 500060001/2015/015584, у якій загальну митну вартість товару позивачем визначено у розмірі 82 644, 00 USD.

Відповідно до положень ст. 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, декларант має подати до митного органу, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Для підтвердження митної вартості товару, зазначеної у митній декларації, декларантом подані: зовнішньоекономічний договір від 04.04.2015 року № 100SHIN-UPT, комерційний інвойс від 13.06.2015 року № PW001PEN114PT0515, банківські платіжні документи від 02.07.2015 №б/н та від 01.07.2015 №б/н та інші товарно-супровідні документи.

Під час митного контролю та митного оформлення товарів за МД від 17.08.2015 року № 500060001/2015/015584 спрацювали профілі ризику профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товару 105-2 (вимагає здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (вимагає витребування документів, які підтверджують митну вартість товару).

Крім того, за результатами візуальної перевірки наданих разом з МД документів та співставлення даних, поданих декларантом для здійснення митного контролю та оформлення, на етапі контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларований у МД № 500060001/2015/015113, встановлено, що у документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- в поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному інвойсі від 13.06.2015 року №PW001РЕNI14РТ0515, розрахунку ціни (калькуляції) товару від 13.06.201 Я №PW001РЕNI14РТ0515, прайс-листі від 13.06.2015 № б/н відсутні прізвище та ініціали особи, що поставила підпис;

- в митній декларації країни відправлення від 13.06.2015 № 00111271 загальна вартість товару, що зазначена в митній декларації країни відправлення є відмінною від тієї, що зазначено в зовнішньоекономічному інвойсі.

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного Кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599, 13.06.2013 року, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

На зазначену вимогу митниці, декларантом позивача листом від 21.08.2015 року №060 повідомлено митницю про неможливість надання додаткових документів.

За результатом проведеної між митним органом та декларантом позивача шляхом електронного листування консультації, митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування митним органом було проведено аналіз баз даних ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: по товару №1 - 3,13 дол. США за кг нетто (МД від 08.07.2015 №102110000/2015/023617).

Таким чином, у зв'язку з викладеним та у відповідності до положень ч. 2 ст.55 Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2015 № 500060001/2015/610130/2.

Позивач, будучи незгодним з рішенням Митниці про коригування заявленої митної вартості товарів, скористався визначеним у п.7 ст.55 МК України механізмом отримання товару у вільний обіг під фінансові гарантії, додатково сплативши митні платежі з визначеної відповідачем митної вартості товарів.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 54 Митного Кодексу України, Одеською митницею ДФС була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00250 від 21.08.2015 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно графи 33, рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610130/2 від 21.08.2015 року, приведене наступне обґрунтування прийнятого рішення, а саме: в поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному інвойсі від 13.06.2015 року №PW001РЕNI14РТ0515, розрахунку ціни (калькуляції) товару від 13.06.2015 №PW001РЕNI14РТ0515, прайс-листі від 13.06.2015 № б/н відсутні прізвище та ініціали особи, що поставила підпис; в митній декларації країни відправлення від 13.06.2015 № 00111271 загальна вартість товару, що зазначена в митній декларації країни відправлення є відмінною від тієї, що зазначено в зовнішньоекономічному інвойсі.

Позивач з такими висновками не погоджувався та в своїх поясненнях зазначав, що відсутність прізвища та ініціалів, особи що поставила підпис на вищезазначених документах не є розбіжністю та правом підпису документів можуть бути наділені декілька службових осіб, які можуть замішати один одного за їх тимчасової відсутності на робочому місці. Відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 6 1983 року «Формуляр - зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі» рахунок (інвойс) має місце для підписів та інших видів підтвердження автентичності, коли вони необхідні. Міжнародною практикою допускається використання рахунків (інвойсів) ВЗАГАЛІ без підпису особи, що його склала. Також позивач зазначає що прайс-лист є документом довільної форми, тому митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви.

Крім того позивач вказує на те, що постачальником при митому оформленні товару для експорту, відповідно до вимог законодавства Китаю, був сплачений споживчій податок в розмірі 1746 Дол. США, розмір якого в експортній декларації відповідно до вимог законодавства Китаю не вказується. Але відповідно до умов поставки згідно ІНКОТЕРМС, зазначених в контракті, включається до вартості Товару.

Відповідний Лист Постачальника „QINGDAO UNI-POWER TYER CO.,LTD" від 21.08.2015 з детальним описом причин відмінності суми зазначеної в Інвойс та в декларації країни відправлення, був наданий митному органу разом зі скаргою № 2015/09-256/1 від 17.09.2015 року.

Не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, т.я. вказані обставини не входять до виключного переліку підстав для відмови митного органу у митному оформленні товарів, які визначено ч. 6 ст. 54 МК України, а також не впливають на можливість обчислення вартості товару за основним методом відповідно до ст. 57 МК України.

В ході судового розгляду, вищезазначені документи, що подавались декларантом для розмитнення товару за МД № 500060001/2015/015584 від 17.08.2015 року були досліджені судом в якості письмових доказів по справі, за результатом дослідження яких судом встановлено наступне.

В поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному інвойсі від 13.06.2015 року №PW001РЕNI14РТ0515, розрахунку ціни (калькуляції) товару від 13.06.2015 №PW001РЕNI14РТ0515, прайс-листі від 13.06.2015 № б/н дійсно відсутні прізвище та ініціали особи, що поставила підпис.

Крім того судом встановлено, що зазначена в митній декларації країни відправлення (а.с. 29) загальна вартість товару - 80898, 00 є відмінною від тієї, що зазначено в зовнішньоекономічному інвойсі - 82644,00 дол. США.

Також судом встановлено що в Інвойсі (а.с. 16) та пакувальному листі (а.с.46) зазначено Шини пневматичні 385/65К22.5-20 ТОWАY а в митній декларації (а.с.21) зазначено торговельну марку „TOPWAY". Крім того, у вказаному Інвойсі (а.с.16) та пакувальному листі (а.с.46) зазначено модель шин „HONGKONG HK968" а в митній декларації та в проформі-інвойсі (а.с.47) зазначено модель „HONGKONG HK768". Також суд вважає необхідним наголосити на тому, що в наданому прайс-листі (а.с. 43) не зазначено модель шин „HONGKONG HK968". Таким чином взагалі неможливо встановити вартість вказаного товару.Також наданий прайс -лист адресований виключно до ТОВ „100ШИН".

За результатом дослідження та аналізу письмових доказів по справі, судом встановлено, що дійсно надані декларантом до митного органу документи містили розбіжності, які не дозволяли достеменно встановити числові значення складових митної вартості, заявленого до розмитнення товару.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, судом встановлено, що митний орган мав право витребувати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, оскільки документи надані декларантом містили розбіжності, що унеможливлювало підтвердження числових значень складових митної вартості товарів.

Декларантом позивача листом від 21.08.2015 року №060 повідомлено митницю про неможливість надання додаткових документів. Також представник позивача, у судовому засіданні зазначила, що додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості у позивача не було.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Оскільки у визначений ч.3 ст.53 МК України строк документи на усунення виявлених розбіжностей надані не були, то Митниця на підставі ч.6 ст.54 правомірно прийняла рішення про відмову у митному оформленні товарів, склавши 21.08.2015 року картку відмови №500060001/2015/00250 в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Щодо правомірності застосування Митницею другорядного методу визначення митної вартості, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначенні митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорті здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2) у даному випадку, не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю у митного органу даних стосовно фізичних характеристик товару, якості т репутації на ринку.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті (ст.59 Митного кодексу України). При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

- фізичні характеристики;

- якість та репутація на ринку;

- країна походження;

- виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3) - у даному випадку, не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю у митного органу даних стосовно схожих складових компонентів товару.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ст.60 Митного кодексу України).

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості (метод 4), не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю даних стосовно:

1) витрат на виплату комісійних, що були фактично сплачені або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покритті загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду;

2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов'язаних з такими операціями витрат).

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (метод 5) - не може бути використаний, у зв'язку з відсутністю даних що надаються виробником товарів, які оцінюються, або від його імені інформації про вартість, яка повинна складатися із сум:

- вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються;

- обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну;

- загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, і витрат на страхування цих товарів та інших витрат, пов'язаних із ввезенням цих товарів в Україну).

Частинами 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положенні Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Отже, декларанту позивача було повідомлено, що для визначення митної вартості товарів було обрано резервний метод.

З метою забезпечення повноти оподаткування митним органом було проведено аналіз баз даних ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: по товару №1 - 3,13 дол. США за кг нетто (МД від 08.07.2015 №102110000/2015/023617).

Таким чином, у зв'язку з викладеним та у відповідності до положень ч. 2 ст.55 Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2015 № 500060001/2015/610130/2.

Відповідно до положень ст. 54 Митного кодексу України, відповідач, має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. У зв'язку зі встановленням розбіжностей у наданих позивачем документах, відповідач цілком обґрунтовано вимагав додаткові документи, оскільки розбіжності стосувались документів, які містили числові значення складових митної вартості. За результатом дослідження документів, відповідачем обґрунтовано виявлено розбіжності, які не дозволяли підтвердити митну вартість товару за ціною контракту, у зв'язку з чим, відповідачем були проведені митні формальності, у відповідності до положень Митного кодексу України та обраний другорядний ( 2) метод визначення митної вартості товару, який був випущений у вільний обіг.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ „100 ШИН", за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00250; визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 21.08.2015 року №500060001/2015/6101130/2 не підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийняте Одеською Митницею ДФС в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ „100 ШИН" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у повному обсязі в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „100 ШИН" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, визнання протиправною та скасування митної вартості.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя: Гусев О.Г.

Відмовити у повному обсязі в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „100 ШИН" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, визнання протиправною та скасування митної вартості.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

03 лютого 2016 року.