Справа № 826/16117/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2016 року письмове провадження № 826/16117/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Банош»
до третя особа Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Банош» (надалі - позивач або ТОВ «Банош») з позовом до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - відповідач або Коломийської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2015 року № , № та № .

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ТОВ «Банош» не порушувало вимог підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139, пунктів 198.1.-198.3., 198.6. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами та засвідчують належне виконання позивачем вимог податкового законодавства України в частині підтвердження права на податковий кредит, від'ємного значення податку на додану вартість та валових витрат підприємства.

Враховуючи перереєстрацію позивача та зміну контролюючого органу за обліком, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві або третя особа).

Відповідач письмових пояснень та/або заперечень до заявленого адміністративного позову суду не подав, в жодне судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Виходячи з наведеного, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача (раніше ТОВ «БК «Геос») з питань документального підтвердження господарських операцій із платком податків ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД» за жовтень та листопад 2014 року та із платником податків ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» за грудень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено акт від 16.07.2015 року № 1148/09-07-22-00-12/33156172 (надалі - Акт), яким зафіксовані виявлені під час перевірки порушення позивачем норм податкового законодавства України, а саме:

підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 872 733,39 грн. та внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на суму 157 092,00грн.;

пунктів 198.1.-198.3., 198.6. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по податку на додану вартість на загальну суму 174 546,68 грн., в тому числі: за жовтень 2014 року на суму 125 000,07 грн., за листопад 2014 року на суму 33 333,34 грн., за грудень 2014 року на суму 16 213,33 грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 158 334,00 грн., в тому числі: за жовтень 2014 року на суму 125 000,00 грн., за листопад 2014 року на суму 33 334,00 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою зобов'язань та сумою податкового кредиту (р.19) Декларації на суму ПДВ 16 213,00 грн. за грудень 2014 року.

Як вбачається зі змісту Акту, наявність наведених порушень податкового законодавства, обґрунтовані з боку відповідача наступним.

Відповідно до ІАІС «Податковий блок» підсистеми «Аналітична система» головного меню пункту «Автоматизована система співставлення - Перегляд результатів співставлення» по позивачу з контрагентом ТОВ «Вермікуліт Трейд» наявні розбіжності по податку на додану вартість за жовтень та листопад 2014 року в сумі 158 333,35 грн., в тому числі за жовтень 2014 року - 125 000,01 грн., за грудень 2014 року - 33 333,34 грн.

До перевірки позивачем було представлено договір підряду № 05/08 від 05.08.2014 року з ТОВ «Вермікуліт Трейд» на будівництво житлового офісно-торговельного комплексу з підземним паркінгом за адресою проспекту Перемоги 90/1 у м. Києві та договір підряду № 04/08 від 04.08.2014 року з ТОВ «Вермікуліт Трейд» на будівництво житлового будинку по вул. Гоголівська, 14 у м. Києві.

Також, до перевірки представлено тристоронній договір від 08.10.2014 року, укладений між ТОВ «Вермікуліт Трейд» (кредитор) та ТОВ «Геос» (первісний боржник), а також ТОВ «НВФ Укрбудпроект-1» (новий боржник), за умовами якого первісний боржник переводить свій борг (обов'язки) щодо сплати грошових коштів в розмірі 911 652,75 грн., в т.ч. ПДВ - 151 942,13 грн. за договорами № 05/08 від 05.08.2014 року та № 04/08 від 04.08.2014 року, укладеними між первісним боржником та кредитором та зобов'язується сплатити новому боржникові за прийняття боргу визначену цим договором плату, а новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із зазначеного вище договору (основний договір) і приймає на себе обов'язки первісного боржника за основним договором. Не пізніше п'яти днів з дати підписання договору, первісний боржник сплачує новому боржнику плату за прийняття боргу у розмірі 911 652,75 грн. шляхом безготівкового розрахунку. Новий боржник зобов'язується виконати обов'язки первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору. Первісний боржник зобов'язується передати новому боржнику документи, що підтверджують дійсність вимог кредитора за основним договором: договори № 05/08 від 05.08.2014 року та № 04/08 від 04.08.2014 року, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, акти приймання виконаних підрядних робіт.

Крім того, до перевірки надано договір підряду № 02/09 від 02.09.2014 року, укладений між ТОВ «БК «Геос» (Підрядник) та ТОВ «Вермікуліт Грейд» («Субпідрядник»), за умовами якого, Субпідрядник зобов'язується виконати за завданням Підрядника своїми силами і засобами відповідно до проектно-кошторисної документації роботи на будівництво житлових будинків готельно-житлового комплексу з приміщеннями соціально-побутового призначення на проспекті Академіка Глушкова, 92-Б в Голосіївському районі м. Києва (будинок 1). Договірна вартість робіт визначається згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт. Договірна вартість може бути змінена шляхом укладання додаткових угод. Закінчення робіт - грудень 2014 року. Розрахунки за фактично виконані роботи проводяться щомісячно згідно Акту (форми КБ-2в) і довідки про вартість (форма КБ-3) виконаних підрядних робіт, оформлених представникам сторін. Підрядник передає Субпідряднику необхідні для виконання робіт комплект проектної документації протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору.

Відповідно до наданих довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф.№ КБ-3) загальна сума робіт/витрат за жовтень та листопад 2014 року складає 950 000,00 грн. в тому числі ПДВ 158 333,33 грн. Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) завірено підписами невстановлених осіб, як зі сторони ТОВ «БК «Геос», так і зі сторони ТОВ «Вермікуліт Трейд», оскільки відсутні прізвище та ініціали та скріплено печатками обох сторін, відсутня дата складання довідок субпідрядником.

ТОВ «БК «Геос» надано до перевірки акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) на загальну суму 950 000,00 грн., в тому числі ПДВ 158 333,33 грн. Проте, зазначені акти завірено підписами невстановлених осіб, як зі сторони ТОВ «БК «Геос», так і зі сторони ТОВ «Вермікуліт Трейд», оскільки відсутні прізвище та ініціали, на актах №№ 1, 3 за жовтень 2014 року взагалі відсутній підпис представника ТОВ «БК «Геос» та скріплено печатками обох сторін, відсутня дата складання актів.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Вермікуліт Трейд» виписало на користь ТОВ «БК «Геос» (на даний час ТОВ «Банош», тобто позивач) податкові накладні на загальну суму 950 000,00 грн., в тому числі ПДВ 158 333,33 грн., підписані Зубовим А.В. та скріплені печаткою.

Розрахунки проводились в безготівковій формі, що підтверджується наданими до перевірки платіжними дорученнями.

Згідно представленої позивачем до перевірки оборотно-сальдової відомості за жовтень-листопад 2014 року по рах. 631 «Розрахунки з постачальниками» станом на 01.10.2014 року Кт заборгованість із ТОВ «Вермікуліт Трейд» складала 911 652,75 грн. Станом на 01.12.2014 року Дт заборгованість по 631. «Розрахунки з постачальниками» із ТОВ «Вермікуліт Трейд» складала 11 000,00 грн.

Проте, ТОВ «Банош» до перевірки не представлено платіжне доручення від 12.11.2014 року на суму 50 000,00 грн., яке відображено у оборотно-сальдовій відомості по рах.631, також представлено платіжне доручення № 4962 від 03.11.2014 року на загальну суму 11 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1833,33 грн.(заміна склопакетів на Димитрова зг.рах.№24/10 від 24.10.2014 року), яке не стосується даного договору та об'єкту на якому повинні були проводитись роботи. Тому необхідно вважати, що станом на 01.12.2014 року між контрагентами існує кредиторська заборгованість в сумі 50 000,00 грн.

Крім того, провівши аналіз документів позивача по взаєморозрахунках із ТОВ «Вермікуліт Трейд» наданих в ході проведення перевірки встановлено, що у ТОВ «Вермікуліт Трейд» відсутній достатній трудовий ресурс (на підприємстві обліковується два працівники - директор та бухгалтер, не подано розрахунку за формою 1ДФ за 4 квартал 2014 року), що свідчить про неможливість виконання ним передбаченого договором обсягу робіт.

Більше того, згідно податкової інформації, наданої відповідачу ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька від 16.03.2015 року № 174/05-66-15-01/38907763, по ТОВ «Вермікуліт Трейд» за жовтень, листопад 2014 року, інформація про основні засоби відсутня; трудові ресурси на рівні 1 особи; аналізом баз даних та податкової звітності ТОВ «Вермікуліт Трейд» не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за жовтень та листопад 2014 року, а також встановлені факти, що свідчать про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту. Таким чином, з'ясовано, що операції здійсненні ТОВ «Вермікуліт Трейд» не мали реального товарного характеру, роботи не виконувались, не встановлено наявності у контрагентів власних або орендованих транспортних засобів, об'єктивно необхідних для виконання робіт. Також не встановлено наявності у ТОВ «Вермікуліт Трейд» виробничих/обслуговуючих приміщень, які об'єктивно необхідні для виконання обумовлених робіт, а також не встановлено наявності у ТОВ «Вермікуліт Трейд» власного або орендованого обладнання для виконання будівельних операцій, технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також не встановлено наявності у ТОВ «Вермікуліт Трейд» залучених на умовах підряду фахівців або ж залучення інших підприємств для виконання будівельних робіт. З наведеного вбачається відсутність у ТОВ «Вермікуліт Трейд» матеріальних і трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності та, зокрема, будівельних операцій.

Виходячи з наведеного, відповідач дійшов висновку, що за будівельними операціями лише оформлялись окремі первині документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомочності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання ТОВ «БК «Геос» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Також, в ході перевірки відповідачем встановлено, що позивач (раніше ТОВ «БК «Геос») мав взаємовідносини з ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ».

Так, позивачем надано до перевірки акт надання послуг № 34 від 31.12.2014 року, в якому зазначено найменування робіт/послуг: розміщення рекламних матеріалів у грудні 2014 року на загальну суму 81066,67 грн. в тому числі ПДВ - 16213,33 грн. Зазначений акт складено 31.12.2014 року та завірено підписами зі сторони ТОВ «БК «Геос» директором Барбаш Максим Валентинович та зі сторони ТОВ «Ан Капіталіст» директором Куралєсін Ігор Геннадійович та скріплено печатками обох сторін. Акт складено.

ТОВ «Ан Капіталіст» виписало на користь ТОВ «БК «Геос» податкові накладні на загальну суму 97 280,00 грн., у т.ч. ПДВ - 16 213,33 грн., які підписані В.А. Мельничук та скріплені печаткою. Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі. Зазначена сума ПДВ включена позивачем до складу податкового кредиту.

В той же час, провівши аналіз документів наданих позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «Ан Капіталіст» відповідачем було встановлено, що договір про надання послуг по розміщенню рекламних матерілаів до перевірки позивачем не надано; первинних документів, які б свідчили, що саме рекламувалось та де розміщувалась реклама до перевірки позивачем не представлено.

Крім того, відповідач отримав від ДПІ у Солом'янському районі м. Києва лист про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Ан Капіталіст» від 09.04.2015 року № 212/26-58-22-02-10/36715559 щодо підтвердження господарських відносин з платникам податків за грудень 2014 року, згідно якого встановлено, що зустрічну звірку не проведено у зв'язку з тим, що ТОВ «Ан Капіталіст» перебуває у стані - 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Від ОУ ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києва було отримано службову записку від 27.03.2015 року № 1783/7/26-58-07-04 відповідно до якої встановлено, що співробітниками податкового органу вжитими заходами не вдалося встановити власні або орендовані приміщення, угоди зберігання ТМЦ, основні фонди, власні або орендовані транспортні засоби, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні. Також, згідно ЄРПН ТОВ «Ан Капіталіст» не зареєстровано податкових накладних. В ході аналізу та перевірки інформації поданої в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2014 року встановлено, що ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» включено до складу податкового зобов'язання та до складу податкового кредиту за грудень 2014 року податкові накладні з дробленням суми сформованого податкового зобов'язання та суми сформованого податкового кредиту з ПДВ до 10 тис. грн. в кожній врахованій в зазначеному Реєстрі виданих та утриманих податкових накладних, чим сформувало собі незаконне податкове зобов'язання та податковий кредит з ПДВ за грудень 2014 року.

Крім того, відсутність за податковою адресою ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» зумовлює відсутність первинних та бухгалтерських документів: договорів, накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, банківських виписок та будь-яких інших первинних бухгалтерських документів, регістрів бухгалтерського обліку, що засвідчують здійснення господарської діяльності.

Таким чином, у зв'язку з не підтвердженням операцій з реалізацією та придбанням ТМЦ у ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям та операцій з придбання у контрагентів-постачальників, в розумінні статей 22, 185, 187 Податкового кодексу України, що свідчить у сукупності про те, що правочини між ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» та контрагентами за грудень 2014 року здійснені без мети настання реальних наслідків.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що за даними операціями лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання ТОВ «БК «Геос» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту і ПДВ.

Проаналізувавши всі надані до перевірки документи та використовуючи матеріали ДПІ у Солом'янському районі м. Києва перевіркою встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій підприємством ТОВ «БК» Геос» по операціях із ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України.

Таким чином, перевіркою позивача не встановлено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Вермікуліт Трейд» та ТОВ «АН Капіталіст», що призвело до завищення позивачем податкового кредиту за жовтень-грудень 2014 року та витрат за 2014 рік по таким взаємовідносинам.

У зв'язку з виявленими порушеннями, зафіксованими Актом, відповідачем були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 28.07.2015 року:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 157 092,00 грн. і нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 78 546,00 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 158 334,00 грн. і нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 79 167,00 грн.;

№ , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 16 213,00 грн.

Відповідно до пункту 56.1. статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з відповідним позовом до адміністративного суду.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, що діяла на момент здійснення спірних операцій).

Відповідно до підпункту 14.1.27. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За правилами підпункту 139.1.9. п.139.1. ст.139 Кодексу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1.статті 14 Кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, визначено у статті 198 Кодексу.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункту 198.2. статті 198 Кодексу).

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пункту 200.1. статті 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3. статті 200 Кодексу).

При цьому, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 201.1. статті 201 Кодексу).

Згідно пункту 201.10. статті 201 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини 1 та 2 статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні, розрахункові, платіжні та інші первинні документи є документами, які є підставою для нарахування платником податків податкового кредиту підприємства, формування від'ємного значення ПДВ та віднесення ним до складу витрат підприємства витрат, понесених в результаті придбання товарів (робіт, послуг).

Так, згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пунктів 2.15-2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом.

Згідно з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 02.06.2011 p. № 742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції також передбачена нормами Кодексу.

Крім того, суд звертає увагу на позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в оглядовому листі від 06.07.2009 р. № 982/13/13-09, в якому зазначено, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. За відсутності ж останнього, відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість за рахунок валових витрат та податкового кредиту.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. також зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Таким чином, поставка товарів, виконання робіт та надання послуг для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість має бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання/реалізації товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу доходів/витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкових зобов'язань та податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених документів або сплати грошових коштів.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

В той же час, в ході дослідження наданих позивачем (раніше ТОВ «БК «Геос») первинних документів на підтвердження реальності його взаємовідносин з ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД», судом встановлено, що їх частина суперечать законодавчим та нормативним актам, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) за жовтень-листопад 2014 року, акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) №№ 4, 5, 3, 1, 2 за жовтень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД» не містять таких обов'язкових реквізитів, як дата і місце складання, посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) №№ 3 та 1 за жовтень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД», крім наведеного, взагалі не містять підпису відповідальної особи підрядника - ТОВ «Геос» (позивач у справі); акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) не містить посилань на період за який його складено, дати і місця складання та посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Таким чином, наведене не дає суду змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійснені відповідних господарських операцій, встановити місце та дату складання первинних документів по таким операціям, що в сукупності позбавляє можливості встановити факт їх реальності.

Також, надані позивачем суду платіжні доручення в якості доказів здійснення розрахунків з контрагентом ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД», не містять відміток банку про їх проведення, що ставить під сумнів їх автентичність. При цьому, банківських виписок по рахунку позивача його представником суду не подано, як і не подано оборотно-сальдових відомостей для підтвердження реальних змін майнового стану позивача як обов'язкової ознаки здійснення ним відповідних господарських операцій.

Крім того, в ході дослідження наданих позивачем первинних документів (актів наданих послуг, податкових накладних) на підтвердження реальності його взаємовідносин з ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ», судом встановлено, що зі змісту таких первинних документів неможливо встановити, які саме рекламні послуги надавалися контрагентом позивачу та в якому об'ємі, отже вони не містять обов'язкових реквізитів, що в сукупності позбавляє можливості встановити факт їх реальності.

Також, судом встановлено, що виписані ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» на адресу позивача податкові накладні містять посилання на договори про надання послуг від 01.12.2014 року б/н та від 15.12.2014 року б/н, проте копії зазначених договорів позивачем суду не надані, що позбавляє можливості встановити факт їх укладеності, виконання істотних умов договорів та реальності відповідних господарських операцій.

Надані позивачем суду платіжні доручення в якості доказів здійснення розрахунків з контрагентом ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» не містять відміток банку про їх проведення, що ставить під сумнів їх автентичність. При цьому, банківських виписок по рахунку позивача його представником суду не подано, як і не подано оборотно-сальдових відомостей для підтвердження реальних змін майнового стану позивача як обов'язкової ознаки здійснення ним відповідних господарських операцій.

Більше того, позивачем не надано будь-яких доказів наявності у контрагентів фізичних, технічних та технологічних можливостей для виконання робіт та надання послуг, що становлять зміст спірних господарських операцій, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів або виробництва, приміщень тощо, враховуючи обсяг будівельних робіт та рекламних послуг, що надавалися.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем, в якості доказів у справі, первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРМІКУЛІТ ТРЕЙД» та ТОВ «АН КАПІТАЛІСТ» не можна вважати належними та достовірними первинними документами у розумінні Кодексу та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто документами, які підтверджують фактичне отримання від контрагентів робіт і послуг, фактичне здійснення господарських операцій та дають позивачу право податковий кредит, формування від'ємного значення податку на додану вартість та включення відповідних витрат до складу витрат підприємства.

Таким чином, наведені позивачем обґрунтування та надані докази не можуть бути прийняті судом до уваги як належні та допустимі, в розумінні статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України, і достатні для спростування висновків відповідача, покладених в основу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про правомірність прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень 28.07.2015 року № , № та № .

За правилами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Банош» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій