Справа № 2-а-3013/11
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3013 /2011р.
ПОСТАНОВА

іменем України

11 липня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Тетервак Н.А.,

При секретарі - Форощі І.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати її основну пенсію по інвалідності 2-ої групи відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю,відповідно до ст.. 50 Закону,в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення та доплату як дітям війни.

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідом 2-ої групи, категорії 1, внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС , проживає на території зони гарантованого добровільного відселення та народилася в 1943 році та відноситься до дітей війни.

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому, як інваліду 2-ої групи, щодо якої встановлено причинний зв»язок з впливом аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та як додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю- в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком,згідно ст.. 50 Закону та доплата як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення,відповідно до ст.. 39 Закону, -в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, а також надбавка дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно - до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення її пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54, ст.. 50, 39 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов»язати відповідача провести перерахунок її пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю, відповідно до ст..50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», доплату як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення - в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат;допомогу дітям війни.

В судове засідання позивачка не з»явилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А), інвалідом 2-ої групи, від захворювання зв»язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК та одержує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»-655грн.,додаткову пенсію як інвалід 2 групи - 144,80грн. ; доплату як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення-10 грн. 50 коп.;допомогу дітям війни-49,80грн.

Розмір її основної та додаткової пенсії не відповідає вимогам ст.ст. 50 ,54,39 Закону та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму листі відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, №654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. ст.,39, 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч,2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ст..50, 54,39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягає з 16 вересня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 16.03. 2011 р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Підстав для поновлення строків суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.99,100,128,158-163, ч.1 ст. 258 КАС України, ч.4 ст. 54, ст.. 50, ст.. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 ст. 54,ст.. 50,ст.. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», - неправомірними.

Зобов»язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі 8(восьми) мінімальних пенсій за віком,відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю, в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « ; доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат та доплату дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,згідно ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», - починаючи з 16.09. 2010 року.

Стягнути різницю між виплаченими та нарахованими сумами.

Допустити негайне виконання суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський райсуд.

Суддя: