Справа № 826/26816/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши в порядку скороченого адміністративну справу

за позовом

Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек"

про

стягнення фінансових санкцій у розмірі 17 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі – позивач/Департамент культури ВО КМР (КМДА)) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерек» (надалі – відповідач/ТОВ «Стерек»), в якому просить суд:

1. Прийняти цей позов до провадження;

2. Розглянути адміністративний позов в порядку передбаченому ст.183І Кодексу адміністративного судочинства України;

4. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2015 р. відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у строк до 19.01.2016 р. або у десятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, про те, що ТОВ «Стерек» експлуатується будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 19, та яка є пам’яткою архітектури та містобудування місцевого значення «Кінотеатр «Київ» з порушенням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», внаслідок чого, у зв’язку з недодержанням вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання пам’ятки на відповідача було накладено штрафні санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Водночас, 19.01.2016 р. через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити, зокрема зазначає про те, що розміщення реклами на будівлі, що є пам’яткою архітектури та містобудування місцевого значення, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 19, було здійснено ТОВ «Стерек» на підставі укладеного з КП ВО КМР (КМДА) «Київреклама» договору №1882/13, а отже на думку останнього, доводи позивача щодо порушення ТОВ «Стерек» вимог Закону України ««Про охорону культурної спадщини» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позивачем вимог та підстав звернення до суду, суд дійшов висновку про наступне.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що не заперечується сторонами, будівля, що розташована на вул. Велика Васильківська, 19 наказом Міністерства культури і туризму України №424/1/16-08 від 15.04.2008 р. занесена до Державного реєстру нерухомих пам’яток України як пам’ятка архітектури та містобудування місцевого значення – «Кінотеатр «Київ», 1952 р., охоронний №489-Кв. Розташовується у Центральному історичному ареалі м. Києва (рішення Київради №370/1804 від 28.03.2002 р.).

Водночас, як вбачається зі змісту Припису №228/П від 30.07.2015 р., за підсумками проведеного огляду частини вказаного об’єкту культурної спадщини встановлено, що в частині пам’ятки розташовується заклад громадського харчування «apelsin», де на головному фасаді будинку над входом у заклад розміщено рекламу: на планшетному носії напис об’ємними окремими буквами - «apelsin magic cafe» та над написом на помаранчевому об’ємному колі – одна велика буква «а».

Замовником робіт з розміщення вказаної реклами є ТОВ «Стерек».

Так, під час огляду будівлі, що розташована на вул. Велика Васильківська, 19 та яка є пам’яткою архітектури та містобудування місцевого значення, позивачем було встановлено, що розміщення вказаної реклами виконано без погодження Департаменту чим порушено абз.2 ч.5 ст.24 Закону №1805.

Враховуючи вищезазначене, 26.08.2015 р. позивачем було складено Акт про вчинення правопорушення №83, в якому було зафіксовано встановлені Департаментом культури ВО КМР (КМДА) порушення ТОВ «Стерек» вимог чинного законодавства у сфері охорони культурної спадщини.

Розглянувши матеріали про порушення ТОВ «Стерек» законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, 04.09.2015 р. Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було винесено постанову про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини №63-15, відповідно до якої до відповідача було застосовано фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Так, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що не заперечується сторонами, постанова про накладення штрафних санкції, ТОВ «Стерек» не оскаржувалась, фінансові санкції у добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.

Нормативно – правовим актом, що регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є Закон України «Про охорону культурної спадщини» (надалі – Закон №1805).

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ст.1 Закону №1805, об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Положеннями ст.3 Закону №1805 визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Зокрема, п.17 ч.1 ст.6 Закону №1805 визначено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам'ятки.

Дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється (ст.6№ Закону №1805).

В той же час, в ст.23 Закону №1805 зафіксовано, що усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Частиною 1 ст.24 Закону №1805 визначено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо (ч.2 ст.24 Закону №1805).

Згідно ч.4 ст.24 Закону №1805 у разі виникнення загрози для збереженості пам'ятки її власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов'язані негайно повідомити про це орган охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та орган місцевого самоврядування, на території якого розташована пам'ятка.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.24 Закону №1805 розміщення реклами на пам'ятках місцевого значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється на підставі дозволу, що оформлюється (видається) відповідно до Закону України "Про рекламу" за участю органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Водночас, ч.4 ст.16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами на пам'ятках національного або місцевого значення та в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до цього Закону на підставі дозволів, які оформляються за участю органів виконавчої влади, визначених Законом України "Про охорону культурної спадщини".

Положеннями ст.25 Закону №1805 визначено, що надання об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Юридичні та фізичні особи зобов'язані забезпечити збереженість пам'яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Пунктом 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам'ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1768 (надалі – Порядок №1768) визначено, що власник пам'ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов'язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам'ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

При цьому, охоронний договір встановлює режим використання пам'ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п.1 Порядку №1768).

В той же час, в п.5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам'ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам'яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до п.6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам'ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об'єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам'ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п'ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам'ятки, знаходяться на її території чи пов'язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам'яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам'ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам'ятки.

Таким чином, як вбачається з вищевикладених норм чинного законодавства, юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об'єкти культурної спадщини чи їх частини зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

Враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до доводів відповідача щодо дотримання ним вимог законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, оскільки, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що не спростовано відповідачем, ТОВ «Стерек» охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини укладено не було.

Так, суд звертає увагу, що жодних доказів укладання такого договору до суду відповідачем не надано.

В той же час, суд критично ставиться до наданого відповідачем до матеріалів справи, в якості належних доказів дотримання ним вимог Закону №1805, договір №1882/13 від 02.06.2015 р. на право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення рекламної (-их) засобу (-ів), що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Києва, оскільки даний договір фактично посвідчує лише оренду місця для розміщення рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності, водночас жодного відношення до охорони культурної спадщини вказаний договір не має.

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу, що не заперечується сторонами, будівля, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 19 є пам’яткою архітектури та містобудування місцевого значення, а отже в даному випадку суб’єктом господарювання має бути укладений не просто договір на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, а саме має бути укладений охоронний договір до якого мають бути додані документи визначені Порядком №1768, зокрема: акт технічного стану пам'ятки; опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам'ятки, знаходяться на її території чи пов'язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; план поверхів пам'яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам'ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); паспорт пам'ятки.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що КП «Київреклама» не є органом охорони культурної спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що охоронний договір ТОВ «Стерек» не укладався, доказів погодження (надання дозволу) Департаментом культури ВО КМР (КМДА) розміщення реклами на будівлі, яка є об’єктом культурної спадщини, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 19 відповідачем до суду не надано, суд погоджується з доводами позивача щодо порушення ТОВ «Стерек» вимог законодавства України у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно ст.30 Закону №1805 приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідальність юридичних осіб за порушення законодавства про охорону культурної спадщини передбачена ст.44 Закону №1805.

Так, відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції: зокрема, за ухилення власника пам'ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам'ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, про вчинення правопорушення, зазначеного у ст. 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції.

Беручи до уваги те, що заявлену суму фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини ТОВ «Стерек» самостійно не сплачено, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 11, 158, 161-163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 183-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур