Справа № 1516/1629/12
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
23 жовтня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1516/1629/12
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Косцової І.П.
суддів - Стас Л.В.
за участю секретаря - Тутової Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3, Косівської сільської ради Котовського району Одеської області на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 жовтня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради, -
Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 жовтня 2012 року задоволено позов ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень Косівської сільської ради Котовського району Одеської області № 14 від 18.03.1994 року, № 05 від 29.10.1998 року та № 131 від 17.02.2012 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 та Косівська сільська рада подали апеляційні скарги, в яких, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставили питання про скасування судового рішення з ухваленням нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.
Постановою колегії суддів Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року скасовано постанову суду першої інстанції від 31.10.2012 року, у справі ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Під час судового розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено, що рішенням правління колгоспу ім. Радянської Армії від 13.03.90 року, яке затверджено загальними зборами 26.05.1990 року, за ОСОБА_3 закріплено присадибну земельну ділянку у зв'язку з придбанням будинку під дачу, площею 0,15 га (протоколи № 4, № 2), при цьому в цих документах не зазначено місце розташування зазначеної земельної ділянки.
Рішенням Косівської сільської ради від 18.03.1994 року ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво дачного будинку на виділеній йому земельній ділянці, проте місце розташування ділянки в цьому рішенні також не зазначено.

Рішенням виконавчого комітету Косівської сільської ради від 29.10.1998 року ОСОБА_3 надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки під дачу площею 0,12 га, а 0,03 га закріплено за ним у довгострокове користування.

Як встановлено колегією суддів, і в цьому рішенні відсутні будь-які зазначення місця розташування земельної ділянки, що передавалась ОСОБА_3 для будівництва дачного будинку.

В прийнятій у даній справі постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що рішення виконавчого комітету Косівської сільської ради № 05 від 29.10.1998 року в частині надання ОСОБА_3 дозволу на приватизацію земельної ділянки під дачу розміром 0,12 га та 0,03 га для її обслуговування було прийнято з перевищенням наданих законом повноважень та є незаконним.

Водночас апеляційний суд встановив, що рішенням Косівської сільської ради № 79 від 21.09.2011 року у вищевказане рішення виконкому внесено зміни, ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Колегія суддів зазначає, що Косівська сільська рада рішенням від 21.09.2011 року фактично скасувала рішення свого виконавчого комітету від 29.10.1998 року та через 13 років прийняла нове рішення стосовно передачі ОСОБА_3 земельної ділянки, при цьому самостійно, без дотримання вимог чинного на той час земельного законодавства, змінила підстави та умови передачі землі, цільове призначення земельної ділянки (якщо у 1998 році земельна ділянка передавалась під приватизацію та довгострокове користування для обслуговування дачі, без зазначення місця її розташування, то у 2011 році земельна ділянка вже передана безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства) та з невідомих підстав визначила місце знаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 в с. Коси Котовського району Одеської області.

Колегією суддів встановлено, що при прийнятті вказаного рішення Косівська сільська рада проігнорувала той факт, що земельна ділянка по АДРЕСА_1-а, яка передана нею ОСОБА_3, знаходиться в межах прибрежної захисної смуги земель водного фонду та межує з городом ОСОБА_4

Під час розгляду справи судом апеляційної голова Косівської сільської ради ОСОБА_5 не надала будь-яких доказів та пояснень з приводу того, коли саме, з яких підстав було присвоєно адресу спірній земельній ділянці - АДРЕСА_1, з урахуванням того, що згідно наявних в матеріалах справи документів, ця ділянка розташована не вздовж АДРЕСА_1, а майже в городі ОСОБА_4 Не надано суду апеляційної інстанції і відповідне рішення органу місцевого самоврядування щодо присвоєння адреси цій земельній ділянці.

При цьому колегія суддів також зазначає, що Косівська сільська рада, під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, тобто за наявності спору щодо правомірності рішень про передачу спірної земельної ділянки, 25.11.2013 року прийняла рішення № 256- VI, № 257- VI, № 258- VI, якими скасувала свої ж рішення № 79 від 21.09.2011 року та № 413 від 01.10.2010 року, залишила за ОСОБА_3 право користування на земельну ділянку площею 0,15 га, як це було прийнято рішенням колгоспу ім. Радянської Армії у 1990 році, за адресою АДРЕСА_1, залишила за ОСОБА_4 право користування на земельну ділянку площею 0,25 га по АДРЕСА_1 в с. Коси та внесла зміни до проекту землеустрою на землі водного фонду (ставок) стосовно розмірів (ширини) прибережної смуги в місці розташування земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо.

Статтею 60 Земельного кодексу України передбачено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів.

Отже, колегією суддів встановлено, що як рішення № 79 від 21.09.2011 року щодо передачі ОСОБА_3 безоплатно у власність земельної ділянки, яка знаходиться в межах прибрежної захисної смуги земель водного фонду, так рішення № 257- VI, № 258- VI від 25.11.2013 року (в частині внесення змін до проекту землеустрою на землі водного фонду (ставок) стосовно розмірів (ширини) прибережної смуги в місці розташування земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) прийняті Косівською сільською радою з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням владних повноважень.

Крім цього колегією суддів встановлено, що рішенням Косівської сільської ради від 17.02.2012 року № 131 підтверджено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована по АДРЕСА_1, зафіксовано факт незаконного самозахвату земельної ділянки площею 0,15 га ОСОБА_4 та зобов'язано останнього повернути ОСОБА_3 самозайняту земельну ділянку.

У своїй постанові, прийнятої по суті справи, суд апеляційної інстанції зазначив, що повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст врегульовані ст.12 Земельного кодексу України, при цьому положеннями цієї статті не передбачено таких повноважень, як підтвердження права власності громадян на земельну ділянку.

В свою чергу, підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовані ст.ст. 116, 118, 123 Земельного кодексу України, якими передбачено чітку процедуру дій як зацікавлених в отриманні земельної ділянки осіб, так і органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування.

Без дотримання зазначеними суб'єктами хоча б однієї умови, визначеної чинним законодавством, прийняття відповідного рішення суперечитиме Закону та не може вважатися правомірним.

Косівською сільською радою не доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку площею 0,15 га по АДРЕСА_1, тому підтвердження цього права оскаржуваним рішенням визнано апеляційним судом незаконним та скасовано.

Ретельно дослідивши встановлені в ході розгляду даної справи обставини та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів встановила, що в період прийняття Косівською сільською радою рішень, щодо яких встановлені факти порушення вимог чинного законодавства (1998 -2013 роки), посаду голови сільської ради обіймала ОСОБА_5

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що вказана посадова особа, обіймаючи посаду голови сільської ради, впродовж тривалого часу, зловживаючи службовим становищем та наданою їй владою, всіляко сприяє порушенню вимог чинного законодавства при прийнятті органом місцевого самоврядування рішень. Особисто, шляхом включення себе до складу комісій, обстежує земельні ділянки сторін у даній справі і, на підставі вимірювань, здійснених за допомогою рулетки, робить висновки щодо самовільного зайняття земельної ділянки, хоча виконання цих дій не входить до компетенції голови сільської ради.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, можуть свідчити про особисту зацікавленість голови Косівської сільської ради ОСОБА_5 у передачі ОСОБА_6 земельної ділянки, яка перебуває в межах прибрежної захисної смуги земель водного фонду, особливо з урахуванням останньої події щодо прийняття рішення про внесення змін до проекту землеустрою на землі водного фонду (ставок) стосовно розмірів (ширини) прибережної смуги в місці розташування земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.5 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

В силу ч. 1 ст. 166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ст. 208 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Отже, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали та для направлення її прокурору Одеської області для організації перевірки та відповідного реагування.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст. ст. 166, 206, 208, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Направити дану окрему ухвалу прокурору Одеської області для організації перевірки та відповідного реагування.

Про наслідки розгляду даної окремої ухвали повідомити Одеський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів після її розгляду.

Окрема ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку особами, інтересів яких вона стосується, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

Л.В.Стас.