Справа № 805/4357/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 р. Справа № 805/4357/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення - рішення від 09.02.2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 189 916,00 грн та сплату штрафних санкцій в сумі 94 959,00 грн; податкового повідомлення - рішення від 09.02.2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення ПДВ в сумі 140 281,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що актом про результати позапланової виїзної документальної перевірки правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень, листопад 2014 року №08/05-14-15-01-11-04-00136751 від 27.01.2015 року відповідачем були виявлені порушення. З висновками акту позивач не згоден, оскільки наданими документами для перевірки було підтверджено факт здійснення господарських взаємовідносин між ПАТ «Завод обважнювачів» та контрагентами, також підприємством були надані всі документи на підтвердження здійснення ним господарської діяльності. Зазначає, що ним було використано право на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень до податкових органів вищого рівня, однак скарги були залишенні без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

19.10.2015 року через відділ діловодства та документообігу суду позивачем надано доповнення до позовної заяви, з наданням додаткових документів, на підтвердження факту здійснення підприємством господарської діяльності, в обґрунтування зазначено, що формування податкового кредиту з ПДВ обумовлено придбанням платником податків товарів, робіт(послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності у платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів і податкових накладних, оскільки підприємством при здійсненні відповідачем позапланової виїзної документальної перевірки були надані всі необхідні документи, які свідчать про здійснення ним господарської діяльності, у відповідності до чого просять суд скасувати податкові повідомлення-рішення.

01.02.2016 року позивачем через відділ діловодства та документообігу суду надана заява про зміну позовних вимог та додаткові пояснення по суті позовних вимог, згідно яких просить визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2015 року в сумі 171 885,00 грн та штрафні санкції в сумі 85 943,50 грн; визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2015 року в сумі 136 460,00 грн. По суті вимог зазначає, що врахувавши викладені відповідачем в запереченнях доводи, а також за наслідком проведеного аналізу письмових доказів та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, вважає, що предметом спору та оскарження є питання правомірності рішення відповідача по зменшенню суми бюджетного відшкодування та визначення штрафних санкцій, по господарським операціям: віднесення до складу податкового кредиту ПДВ в розмірі 205 122,00 грн. з вартості робіт (послуг) за договором про транспортне - експедиційне обслуговування; віднесення до складу податкового кредиту ПДВ в розмірі 103 222 грн. з вартості робіт (послуг) за договором на капітальний ремонт металевого залізничного моста.

Ухвалою суду від 30.11.2015 року було здійснено правонаступництво відповідача Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на Костянтинівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

30.11.2015 року Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, надано заперечення на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Завод обважнювачів» правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту бюджетного відшкодування податку на додану вартість відображених у податковій декларації з ПДВ, поданих за жовтень 2014 року та листопад 2014 року. За результатами перевірки складено Акт відповідно до якого встановлено: порушення вимог п.198.2, п.198.3 ст.198, п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, ПАТ «Завод обважнювачів» яке полягає у завищені податкового кредиту з ПДВ у звітному періоді, на загальну суму 330 197,00 грн, у т.ч.: за вересень 2014 року на суму 132 113,00 грн; за жовтень 2014 року на суму 57 803,00 грн; за листопад 2014 року на суму 140 281,00 грн; порушення вимог «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, ПАТ «Завод обважнювачів»,яке полягає у завищені бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в банку на 189 916,00 грн, у т.ч.: за жовтень 2014 року на суму 132 113,00 грн; за листопад 2014 року на суму 57 803,00 грн та завишення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року на 140 281,00 грн. Позивачем до складу податкового кредиту включені суми, які не підтверджуються первинними документами та не пов'язані з господарською діяльністю платника податку.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представники позивача через відділ діловодства та документообігу суду надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження про що свідчить підпис у заяві.

На підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Завод обважнювачів» (, вул. Леніна, буд.99, м. Костянтинівка, Донецька область) зареєстровано в якості юридичної особи з 26.12.1995 року, номер запису: 1 000124, зазначене підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.(т. 1 а.с.11)

Перебуває на податковому обліку в Костянтинівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Порядок діяльності позивача визначено Статутом Публічного акціонерного товариство «Завод обважнювачів». (т.1 а.с.12-22)

Відповідач, Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що Костянтинівською ОДПІ було проведено позапланову виїзну документальну перевірку правомірності нарахування ПАТ «Завод обважнювачів» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за жовтень, листопад 2014 року.

За результатами перевірки складено Акт №08/05-14-15-01-11-04-00136751 від 27.01.2015 року відповідно до якого встановлено: порушення вимог п.198.2, п.198.3 ст.198, п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, ПАТ «Завод обважнювачів» яке полягає у завищені податкового кредиту з ПДВ у звітному періоді, на загальну суму 330 197,00 грн, у т.ч.: за вересень 2014 року на суму 132 113,00 грн; за жовтень 2014 року на суму 57 803,00 грн; за листопад 2014 року на суму 140 281,00 грн; порушення вимог «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, ПАТ «Завод обважнювачів»,яке полягає у завищені бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в банку на 189 916,00 грн, у т.ч.: за жовтень 2014 року на суму 132 113,00 грн; за листопад 2014 року на суму 57 803,00 грн та завишення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року на 140 281,00 грн.( т. 1 а.с.28-62)

На підставі акту №08/05-14-15-01-11-04-00136751 від 27.01.2015 року Костянтинівською ОДПІ були сформовані: податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 189 916,00 грн та сплату штрафних санкцій в сумі 94 959,00 грн; податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в сумі 140 281,00 грн.(т.1 а.с.24-26)

Підприємством для захисту своїх прав було використано право на позасудове врегулювання спірних правовідносин шляхом адміністративного оскаржування податкових повідомлень-рішень, у відповідності до чого 03.03.2015 року підприємство звернулося до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою на податкові повідомлення-рішення.(т.1 а.с.161-163)

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області про результати розгляду скарги № 4151/10/05-99-10-03-12-1 від 24.05.2015 року податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року та податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року залишено без змін, скаргу підприємства без задоволення.(т.1 а.с.164-176)

12.06.2015 року № 468/15 підприємство звернулося до Державної Фіскальної Служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення.(т.1 а.с.177-180)

Рішенням Державної Фіскальної Служби України про результати розгляду скарги №17096/6/9999-10-01-04-25 від 13.08.2015 року податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року та податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2015 року та рішення прийняте в результаті розгляду первинної скарги було залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення.(т.1 а.с.181-186)

Як вбачається із змісту акту перевірки, підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугувало встановлення перевіркою відсутності факту здійснення (отримання) робіт(послуг) між позивачем та ТОВ «Тренд-Форвардінг», ТОВ «Промбудколія» та відсутність пов'язання їх з господарською діяльністю позивача.

Досліждуючи матеріали справи стосовно здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Тренд-Форвардінг» був укладений договір № 30/14 від 24.04.2014 року на транспортно-екседиційне обслуговування. З додатками.(т.1 а.с.63-70)

Предметом договору є надання транспортно-експедиційих послуг, які пов'язані з організацією і забезпеченням перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів, а також додаткових послуг, пов'язаних із здійсненням перевалки, митної очистки і забезпечення перевезення вантажів по маршруту. Клієнт зобов'язаних прийняти дані послуги і оплатити їх відповідно до рахунків. Також, Експедитор надає Клієнту організацію стивідор них послуг, а також надає транспортно-експедиційні послуги відповідно до ЗУ «Про транспортно-експедиційну діяльність».

Факт виконання замовлених послуг підтверджується Актом надання послуг № 24 від 04.08.2014 року, Актом надання послуг №36 від 30.11.2014 року, Актом № ОУ-0000135 здачі прийняття робіт) надання послуг.(т.1 а.с.73,75,212)

Зі звіту про об'єм виконаних послуг за Договором №30/14 від 24.04.2014 року: до Акту надання послуг № 24 від 04.08.2014 року, вбачається, що вартість зазначених послуг складає 2 005 087,50 грн.(а.с.74); до Акту надання послуг №36 від 30.11.2014 року, вбачається, що вартість зазначених послуг складає 1 894 728,00 грн.(т.1 а.с.75).

Для формування податкового кредиту по вищевказаним операціям ТОВ «Тренд-Форвардінг» були виписані позивачу податкові накладні: № 1 від 02.07.2014 р. на суму 800 000,00 грн. (із подальшим її коригуванням розрахунками № 3 від 04.08.2014 р. та № 4 від 04.08.2014 р.); № 3 від 16.07.2014 р. на суму 401 017.50 грн; № 12 від 19.06.2014 р. на суму 804 070,00 грн. (із подальшим її коригуванням розрахунками № 1 від 04.08.2014 р. та № 2 від 04.08.2014 р.); № 1 від 21.10.2014 р. на суму 712 920,00 грн.; № 3 від 23.10.2014 р. на суму 712 920,00 грн.; № 1 від 12.11.2014 р. на суму 468 888,00 грн. (із подальшим її коригуванням розрахунком № 1 від 01.12.2014 р.).(т.1 а.с.199-210) № 4 від 17.07.2014 р. на суму 26 100,00 грн;№ 5 від 29.08.2014 року на суму 74 000,00 грн; №10 від 24.09.2014 року на суму 42 500,00 грн.(т. 3 а.с.136,138,140)

Факт оплати за отримані послуги підтверджується бухгалтерською довідкою ( т.1 а.с.211 т.2 а.с.74), рахунком-фактурою №СФ-0000249 від 10.11.2014 року № СФ-0000250 від 11.11.2014 року;(т.1 а.с.213-214) залізничними накладними.(т.2 а.с.75-106); платіжним дорученням №11867 від 17.07.2014 року на суму 34800,00 грн(т.3 а.с.137); платіжним дорученням №12274 від 29.08.2014 року на суму 74000,00 грн (т.3 а.с.139); платіжним дорученням №12576 від 24.09.2014 року на суму 42500,00 грн.(т.3 а.с.141); платіжними дорученнями № 11557 від 19.06.2014 року на суму 800 000.00 грн; № 11561 від 02.07.2014 року на суму 804 070,00 грн.; платіжним дорученням № 11842 від 16.07.2014 року на суму 401 017,50 грн; платіжним дорученням № 12874 від 16.07.2014 на суму 712 920,00 грн. платіжним дорученням № 12893 від 23.10.2014 року на суму 712 920,00 грн; платіжним дорученням № 13125 від 12.11.2014 на суму 468 888,00 грн; платіжним дорученням № 13279 від 24.11.2014 на суму 26 000,00 грн.

Також, між позивачем та ТОВ «Промбудколія» був укладений Договір підряду №223/14 від 13.08.2014 року про виконання робіт по капітальному ремонту металевого залізничного мосту.(т.1 а.с.122-136)

Предметом договору є зобов'язання виконати роботи з капітального ремонту залізничного металевого мосту через водотік на під'їзних коліях ПАТ«Завод обважнювачів» згідно з умовами договору та додатками до нього, які є невід'ємною частиною договору та мають юридичну силу.

Договірна ціна на капітальний ремонт металевого залізничного моста, що здійснюється у 2014 році складає 620 343, 60 грн(додатки №1- договірна ціна,№1/2-локальний кошторис, №1/3 Підсумкова відомість ресурсів).

Факт виконання замовлених робіт підтверджується Актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів виконаних робіт від 21.11.2014 року, Актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року( т.1 а.с.150, 216-271)

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) вартість виконаних робіт складає 619 335,60 грн.(т.1 а.с.218)

Як вбачається з Акту від 20.11.2014 року комісією Краснолиманської дирекції залізничних перевезень Державного підприємства «Донецька залізниця» було здійснено прийняття капітально відремонтованого об'єкту - металевого залізничного моста.(т.1 а.с.137)

Для формування податкового кредиту по вищевказаним операціям ТОВ «Промбудколія» були виписані позивачу податкові накладні: № 3 від 02.10.2014 року на суму 310 171,80 грн; №9 від 21.12.2014 року на суму 309 163,80 грн.(т.1 а.с.157-158)

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. ( абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що для формування податкового кредиту, необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В підтвердження виконання сторонами умов зазначених договорів позивачем до матеріалів справи додано копії актів виконаних робіт, податкових накладних, а також залізничних накладних.

Єдиною підставою, згідно п.п.201.9 ст.201 ПК України, яка не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту є податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

При цьому, підприємства - постачальники є платниками податку на додану вартість та не звільнені від сплати податку за рішенням суду.

Іншої норми, стосовно не надання покупцю товарів/послуг права на віднесення сум податку до податкового кредиту за наявності первинних бухгалтерських документів, які свідчать про фактичне здійснення господарських операцій, у тому числі податкові накладні, Податковий кодекс України не містить.

Суд не погоджується з доводами податкового органу щодо відсутності факту здійснення (отримання) робіт(послуг) між позивачем та ТОВ «Тренд-Форвардінг», ТОВ «Промбудколія» та відсутність зв'язку їх з господарською діяльністю позивача виходячи із наступних міркувань.

Як вбачається з Виписки державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основний вид економічної діяльності товариства є виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.

З досліджених матеріалів вбачається, що незважаючи на назву укладеного між сторонами договору (Договір на транспортно-експедиційне обслуговування) між ТОВ «Тренд Форвардінг» та ПАТ «Завод обважнювачів» фактично виникли правовідносини щодо послуг які описані в додатку до нього. За змістом податкові накладні, номенклатура товарів/послуг продавця, визначена як відшкодування вартості з залізнично-транспортного обслуговування. На підтвердження виконання наданих послуг були складені звіти та акти надання послуг.

Зі спірних питань щодо залізничних накладних з матеріалів справи вбачається, що дійсно згідно залізничної накладної №40886866 (т.2 а.с.88) видача вантажу відбулась 11.08.2014 року, однак відправлення вантажу відбулось 24.07.2014 року, що цілком відповідає акту надання послуг №24 від 04.08.2014 року.

Також, згідно залізничної накладної №40711608 (т.2 а.с.103) видача вантажу відбулась 01.12.2014 року, відправлення вантажу відбулось 26.11.2014 року; залізничної накладної №40706046 (т.2 а.с.104) видача вантажу відбулась 01.12.2014 року, відправлення вантажу відбулось 25.11.2014 року; залізничної накладної №40760969 (т.2 а.с.105) видача вантажу відбулась 02.12.2014 року, відправлення вантажу відбулось 28.11.2014 року; залізничної накладної №440760936 (т.2 а.с.106) видача вантажу відбулась 02.12.2014 року, відправлення вантажу відбулось 28.11.2014 року, що також цілком відповідає акту надання послуг №36 від 30.11.2014 року.

Тобто, з огляду на зазначене, що також підтверджується матеріалами справи, послуги ТОВ «Тренд-Форвардінг», були виконані у відповідності до складених актів надання послуг, що слугувало віднесенню позивачем їх вартості до податкового кредиту.

Стосовно невідповідності залізничних накладних вимогам чинного законодавства, заповнення їх з порушенням тощо, відповідачем доказів на підтвердження цих обставин, надано не було.

Аналізуючи взаємовідносини між ПАТ «Завод обважнювачів» та ТОВ «Тренд Форвардінг» за договором послуг від 24.04.2014 № 30/14, всупереч вимогам податкового законодавства України, висновки податкового органу в спірних правовідносинах базуються на аналізі обставин, які не можуть бути самостійною підставою для нарахування суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Отже, включення ПАТ «Завод обважнювачів» сплаченого у складі вартості послуг залізнично-транспортного обслуговування та винагороди експедитора, до податкових декларацій з ПДВ повністю відповідає порядку використання права на податковий кредит, який встановлений діючим податковим законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи на балансі ПАТ «Завод Обважнювачів» знаходиться залізничний міст, який було виведено з експлуатації у зв'язку з аварійністю. Укладання та виконання договору по капітальному ремонту металевого залізничного мосту, було вимушеним заходом в процесі господарської діяльності товариства. Під час виконання робіт з ремонту залізничного мосту, дійсно 10.11.2014 року на залізничному мості відновився рух вагонів, оскільки технічним звітом № 10-14П-МО-Т3, складеним на виконання договору № 10-14П від 05.03.2014 р. з ПП «НВП ТЕХНОТРАНСПРОЕКТ» було допущено використання моста, але з обмеженням швидкості руху та навантаженням, тобто за умови певних обмежень. Прийомка відремонтованого об'єкту була здійснена Краснолиманською дирекцією залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця». Комісією складено акт від 20.11.2014 р. про виключення мосту з розряду дефектних та можливість його експлуатації без обмежень. Цим же актом засвідчено факт ремонту з зазначенням переліку проведених робіт.

Щодо відпрацьованої кількості машин на годину та людей на годину, як вбачається з п. 99 Постанови КМУ від 01.08.2005 № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт. Підпунктом 6.4.1 п. 6.4 Національного стандарту України ДСТУ БД.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» визначено, що взаєморозрахунки за обсяги виконаних робіт проводяться за період, встановлений в договорі.

Як раніше зазначалося між ПАТ «Завод Обважнювачів» та ТОВ «Промбудколія» укладався договір у відповідності до якого було погоджено договірну ціну, локальний кошторис, підсумкову відомість ресурсів, факт виконання замовлених робіт підтверджено Актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів виконаних робіт від 21.11.2014 року, Актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року.

Тобто, кількість машин на годину та людей на годину було погоджено разом з підписанням договору.

Перевіривши дійсність господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Тренд-Форвардінг», ТОВ «Промбудколія» та пов'язання їх з господарською діяльністю позивача, суд приходить до висновку, що позивач мав всі правові підстави для формування податкового кредиту, з огляду на те, що надана позивачем документація у повній мірі відображає реальні наслідки, що наступили після укладення договорів та мають силу первинної документації в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України".

Суд зауважує, що у податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12.

Окрім вищевикладеного суд вважає за необхідне відзначити, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками/продавцями товару (послуг) податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару (послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.07.2013 року по справі № К/800/27746/13.

Також, суд звертає увагу й на принцип індивідуальної юридичної відповідальності, що закріплений статтею 61 Конституції України.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, суд, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що зміст постанови має виходити з потреби захисту прав, свобод та інтересів позивача у цій сфері, у відповідності до чого встановивши, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку, є скасування спірного податкового повідомлення - рішення.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення - рішення Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 09.02.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 189 916,00 грн та сплату штрафних санкцій в сумі 94 959,00 грн в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 171 885,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 85 943,50 грн.

Визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення - рішення Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 09.02.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в сумі 140 281,00 грн в частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 136 460,00 грн.

Стягнути з Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» судовий збір в сумі 5 931 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять одна) грн 34 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.