Справа № 428/5502/14-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/6255/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: судді Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

секретар

судового засідання Зубенко Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - Пальчик М.О.

відповідача - не з'явився

третьої особи - Войнаровська Д.М.

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційного скаргою державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі за позовом державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області третя особа: комунальне підприємство "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" про скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа: комунальне підприємство "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" про скасування рішення №436 від 14 липня 2014 року «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради».

Постановою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 11 грудня 2014 року позов задоволено, рішення відповідача скасовано.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" звернулося з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради прийнято рішення від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради». Пунктом 3 вказаного рішення визначено виконавцями послуг з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води у житловому фонду міської ради теплопостачальні підприємства: КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ».

Рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 22.10.2013 року №859 «Про внесення доповнень до рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради» на підставі ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було доповнено пункт 3 рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради» після слів «теплопостачальні підприємства: КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» словами наступного змісту «відповідно до схем розмежування ділянок обслуговування між даними підприємствами (додається).

Рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 15.07.2014 року №436 «Про внесення доповнень до рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради» на підставі ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та звернення КП «СТКЕ» від 23.06.2014 року вирішено, зокрема:

- доповнити пункт 3 рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 року №1314 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді міської ради» після слів «теплопостачальні підприємства: КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» словами наступного змісту «відповідно до схем розмежування ділянок обслуговування між даними підприємствами (квартал 72,73)»;

- рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 22.10.2013 року №859 вважати таким, що втратило чинність;

- ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» до 01.08.2014 року передати, а КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з 01.08.2014 року прийняти на абонентський облік споживачів 73 мікрорайону;

- Відділу освіти міської ради (Башкатов О.В.) вжити заходи по переводу своїх об'єктів, розташованих в 73 мікрорайоні, на теплопостачання від КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго»;

- Управлінню праці та соціального захисту населення міської ради (Михайлюк І.І.) нарахування субсидій, пільг та компенсацій за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачам 73 мікрорайону з 01.08.2014 року здійснювати за фактичними розрахунками КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго».

Тобто, як вірно враховано апеляційним судом, з п. 1 спірного рішення вбачається, що виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради не вирішувалось питання щодо визначення виконавців житлово-комунальних послуг, а тільки закріплено розмежування території надання послуг між двома підприємства. Підставою для прийняття вказаного рішення були схеми розмежування ділянок обслуговування між ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» по 72 та 73 мікрорайонам (кварталам) міста.

Тобто, передумовою винесеного відповідачем спірного рішення було погодження схем розмежування ділянок. Схеми розмежування ділянок були підписані керівниками вищезазначених підприємств без будь-яких зауважень чи заперечень та не є спірними між позивачем та третьою особою.

Таким чином, підприємства, в особі їх керівників, погодились на таке розмежування, а відповідач лише закріпив вказане розмежування в своєму рішенні, як вільне волевиявлення останніх.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник це суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносяться, в тому числі, і визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади.

Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді» від 25.04.2005 року № 60 (далі Порядок № 60) і відповідно до п.1.1. цього Порядку органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків визначаються виконавці таких житлово-комунальних послуг: з управління будинком, спорудою або групою будинків; з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд, передбачених пунктом 4 частини першої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 1.3 зазначеного Порядку виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець, поряд з іншими обов'язкам, зобов'язаний, зокрема, підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до частини 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до ст. 29 ч. 3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Тобто, відповідачем в повній мірі дотримано вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а спірне рішення №436 від 15.07.2014 року прийнято міськрадою відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджує висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль".

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: