Справа № 805/5159/15-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р. Справа №805/5159/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Кочетові В.К.,

за участю

представника позивача - Енукяна В.В. (за довіреністю),

представника відповідача 1 - не з'явився,

представника відповідача 2 - Пунченко А.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську про скасування повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року, скасування повідомлення №2556 від 15.07.2013 року, зобов'язання за власною оцінкою з урахуванням всіх особливостей виробництва віднести Філію «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» до 41 класу професійного ризику виробництва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області (відповідач 1), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську (відповідач 2) про скасування повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року, скасування повідомлення №2556 від 15.07.2013 року, зобов'язання за власною оцінкою з урахуванням всіх особливостей виробництва віднести Філію «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» до 41 класу професійного ризику виробництва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Філія збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» є відокремленим підрозділом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод». 23.07.2013 року Філією отримано від відповідача 1 повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва від 19.07.2013 року №15475/04/23, яким відповідач 1 сповістив позивача про те, що згідно з повідомленням про зміну класу професійного ризику виробництва, наданим Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Філію як платника єдиного внеску з 01.01.2013 року віднесено до 67 класу професійного ризику виробництва, у зв'язку з чим розмір єдиного внеску встановлено у розмірі 49,7% з 01.01.2013 року. Позивач вважає такі твердження відповідачів незаконними, оскільки основний вид економічної діяльності Філії є 05.10 «Добування кам'яного вугілля» (згідно КВЕД 2010). До набрання чинності КВЕД 2010 (08.12.2012р.) Філію за КВЕД 2005 було віднесено до коду 10.10.1 «Добування та збагачення кам'яного вугілля». Також, позивач зазначає, що ним не здійснюється видобування кам'яного вугілля, а проводяться роботи щодо його збагачення. Таким чином, просив скасувати повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року, повідомлення №2556 від 15.07.2013 року та зобов'язати за власною оцінкою з урахуванням всіх особливостей виробництва віднести Філію «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» до 41 класу професійного ризику виробництва.

Відповідачем 1 до суду надано заперечення проти позову, які вмотивовані тим, що віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з повідомленням про це територіального органу Пенсійного фонду, в якому обліковується страхувальник. Територіальний орган Пенсійного фонду надсилає страхувальнику щодо якого прийнято рішення про віднесення до класу професійного ризику виробництва повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва із зазначенням розміру єдиного внеску. Тому відповідач 1 вважає, що в даному випадку ним не було допущено порушень норм чинного законодавства, а відтак підстави для скасування повідомлення від 119.07.2013 року відсутні. Крім того, відповідач 1 вказує на те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом пропущено встановлений КАС України строк звернення. Таким чином, відповідач 1 просив залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» без розгляду.

Відповідач 2 позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення проти позову, в яких просив залишити позовну заяву без розгляду з підстав пропуску встановленого КАС України строку звернення до суду. Також, відповідач 2 вказує на те, що наказом Державного комітету по стандартизації, метрології і сертифікації №441 від 22.10.1996 року затверджений Державний класифікатор України ДК 009-96. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.12.2005 року №375 на зміну КВЕД ДК 009:96 було запроваджено класифікатор видів економічної діяльності ДК 009:2005 (КВЕД 2005). Згідно п. 1 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 року №457 з 01.01.2012 року набрав чинності національний класифікатор України ДК 009:2010 (КВЕД 2010). Відповідач 2 зазначає, що згідно Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010 року №30, віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом економічної діяльності згідно з розподілом видів економічної діяльності за класами професійного ризику виробництва. Таким чином, клас професійного ризику виробництва залежить безпосередньо від ступеня ризику провадження господарської діяльності та визначається згідно до Класифікації галузей економіки та видів робіт за професійним ризиком виробництва. Із запровадженням КВЕД 2010 позивачу за основним видом діяльності було встановлено код 05.10 - «Добування кам'яного вугілля». Як вбачається з Порядку №237 до 41 класу віднесено: 05.10 «Добування кам'яного вугілля (в частині відкритого видобування кам'яного вугілля)»; до 67 класу віднесено: 05.10 - «Добування кам'яного вугілля (крім відкритого видобування вугілля)». Посилання позивача на те, що 67 клас передбачає лише добування кам'яного вугілля підземним способом Відділення вважає помилковим, оскільки даний клас не передбачає виключно добування вугілля підземним способом, а встановлює всі інші види діяльності (збагачення кам'яного вугілля тощо). У позовній заяві позивачем не доведено, що підприємство здійснює добування кам'яного вугілля виключно наземним способом. Таким чином, відповідач 2 вважає, що віднесення позивача до 67 класу ризику є законним, оскільки ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» в особі Філії «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» не здійснює діяльність, яка пов'язана з відкритим видобуванням кам'яного вугілля.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача 1, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначено статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що спірні в даній справі повідомлення відповідачів про зміну простійного класу ризику виробництва отримані позивачем 17.07.2013 року та 23.07.2013 року.

Проте, суд зазначає, що зміна професійного класу ризику виробництва позивачу є триваючим правопорушенням, адже підприємство може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення.

Водночас суд зазначає, що вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивачем не пропущено.

Філія «Збагачувальна фабрика «Свято-Варвариньска» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (; 85333, Донецька обл., Красноармійський район, с. Сергіївка, пров. Верхній, б. 44) є відокремленим структурним підрозділом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (; 83062, Донецька обл., місто Донецьк, Вул. Івана Ткаченка, б.122) без права юридичної особи.

Згідно довідки з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей _05-15/43) від 19.05.2015 року видом економічної діяльності Філії «Збагачувальна фабрика «Свято-Варвариньска» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» за КВЕД-2010 є, зокрема, 05.10 - добування кам'яного вугілля.

15.07.2013 року відповідачем 2 винесено повідомлення про зміну професійного класу ризику виробництва №2556, яким Філії «Збагачувальна фабрика «Свято-Варвариньска» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» встановлено 67 клас професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності «Добування кам'яного вугілля» КВЕД 05.10.

19.07.2013 року відповідачем на адресу Філії «Збагачувальна фабрика «Свято-Варвариньска» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» направлено повідомлення про зміну професійного класу ризику виробництва за №15475/04/23, відповідно до якого Філію з 01.01.2013 року віднесено до 67 класу професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності «Добування кам'яного вугілля» КВЕД 05.10.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999р. № 1105-ХІV (далі за текстом - Закон № 1105), Порядком "Про затвердження Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний)", затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010р. № 30 (далі - Порядок № 30) та Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності № 237, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.2012р. (далі порядок №237), ДК 009:2010.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону №1105 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір страхового внеску підприємства залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого належить підприємство за видом економічної діяльності. У разі якщо страхувальник провадить свою діяльність за декількома видами економічної діяльності, віднесення підприємства до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом його економічної діяльності.

У разі зміни виду економічної діяльності підприємства Фонд соціального страхування від нещасних випадків відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва. Зміна класу професійного ризику здійснюється один раз на рік за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік. Новий клас професійного ризику встановлюється з початку поточного року.

При цьому, слід мати на увазі, що з 01.01.2012 року, наказом № 457 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, затверджено національний класифікатор України № ДК 009:2010 (далі ДК 009:2010) з наданням йому чинності з 1 січня 2012 року.

Згідно із даним класифікатором, основний вид економічної діяльності - це визначальна ознака у формуванні та стратифікації сукупностей статистичних одиниць для проведення державних статистичних спостережень. Органи державної статистики розраховують основний вид економічної діяльності на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності підприємств за рік.

Відповідно до п. 2 Порядку №237 клас професійного ризику виробництва - рівень виробничого травматизму і професійних захворювань за видами економічної діяльності, що визначає ступінь вірогідності втрати професійної працездатності або смерті працівника під час виконання трудових обов'язків, з урахуванням результатів аналізу показників виробничого травматизму і професійних захворювань, а також обсягів видатків Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд), пов'язаних із забезпеченням загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхування).

Тобто, Фонд повинен визначати клас професійного ризику виробництва перш за все за рівнем виробничого травматизму і професійних захворювань на відповідному підприємстві, з урахуванням того, що використання самого КВЕД здійснюють користувачі за власними правилами.

В Методологічних основах та поясненнях до позиції Класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Державного комітету статистики України №396 від 23.12.2011 року зазначено, що розділ 05 "Добування кам'яного та бурого вугілля" включає підземне та відкрите добування твердого мінерального палива та діяльність, необхідну для одержування продукції, придатної для реалізації (сортування, очищення, пресування та інші операції, необхідні для транспортування тощо), клас 05.10 "Добування кам'яного вугілля" включає в себе добування кам'яного вугілля підземним або відкритим способом; очищення, сортування, калібрування, подрібнення, пресування і т. ін. кам'яного вугілля для поліпшення його якості, зручності його транспортування та зберігання; одержування кам'яного вугілля з відвалів.

Таким чином, зазначені Методологічні основи та пояснення до позиції Класифікації видів економічної діяльності, визначають лише віднесення видів діяльності до класу 05.10 розділ 05 "Добування кам'яного та бурого вугілля", в той час, як розподіл видів економічної діяльності по класам професійного ризику виробництва, визначає саме Порядок №237, який як зазначалось вище пов'язує 67 клас ризику саме з добуванням кам'яного вугілля (крім відкритого видобування кам'яного вугілля), яке в даному випадку позивач не здійснює взагалі.

Згідно Розподілу видів економічної діяльності по класам професійного ризику виробництва, що є додатком до Порядку №237, визначено, що такий вид діяльності за ДК 009:2010, як 05.10 Добування кам'яного вугілля (в частині відкритого видобування кам'яного вугілля) відноситься до 41 класу професійного ризику, а такий, як 05.10 Добування кам'яного вугілля (крім відкритого видобування кам'яного вугілля) - 67 класу професійного ризику.

Тобто, істотною обставиною для визначення 41 або 67 класу ризику є перш за все спосіб видобування вугілля, а саме відкрите чи підземне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що процеси збагачення вугілля (код за КВЕД 05.10) - це сукупність процесів первинної переробки мінеральної сировини з метою підвищення концентрації корисних компонентів шляхом їх відокремлення від порожньої породи шкідливих домішок. Збагачувальна фабрика - це промислове підприємство, призначене для первинної обробки корисної копалини з метою добування з неї одного або декількох товарних продуктів з підвищеним вмістом корисних мінералів або зниженим вмістом шкідливих домішок Виробничі потужності, при цьому знаходяться виключно на поверхні та не передбачають, наприклад, різноманітних робот підвищеної небезпеки, існуючих на виробництвах з добування кам'яного вугілля.

В свою чергу, технологічний процес добування кам'яного вугілля, передбачає, у тому числі, але не виключно, наступні роботи підвищеної небезпеки:

- вибухові роботи та роботи, пов'язані із використанням енергії вибуху;

- буріння, експлуатація та капітальний ремонт свердловин під час геологічного вивчення і розробки родовищ корисних копалин;

- під земні гірничі роботи;

- маркшейдерські роботи.

У той же час, роботи підвищеної небезпеки, зазначені у вищенаведеному переліку, у технологічному процесі збагачення кам'яного вугілля не застосовуються взагалі.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що позивачем здійснюється будь-яка інша діяльність, пов'язана з підземним видобуванням вугілля.

Порядок віднесення робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності врегульовано Порядком віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний), затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 30.11.2010 року № 30.

Відповідно до пункту 3.4 Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності, віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом економічної діяльності згідно з Розподілом видів економічної діяльності за класами професійного ризику виробництва (додаток до Порядку визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2012 року № 237).

Пунктом 3.10 Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності передбачено, що страхувальники один раз на рік до 25 січня року, наступного за звітним, подають до робочих органів виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням (місцем проживання) відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності (далі - відомість розподілу) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду щорічно, на підставі відомості розподілу, здійснюється перегляд з початку поточного року належності страхувальника до класу професійного ризику виробництва за основним видом економічної діяльності.

У разі зміни основного виду економічної діяльності за даними відомості розподілу, що тягне за собою зниження класу професійного ризику виробництва, робочим органом виконавчої дирекції Фонду здійснюється перевірка страхувальника щодо достовірності поданих ним відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний).

У разі прийняття рішення щодо зміни класу професійного ризику виробництва на підставі даних відомості розподілу або за результатами перевірки робочий орган виконавчої дирекції Фонду надсилає відповідному органу Пенсійного фонду повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва із зазначенням розміру єдиного внеску, встановленого статтею 8 Закону про єдиний внесок, і дати зміни класу професійного ризику виробництва за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що відповідач 2 дійшов неправомірного висновку стосовно віднесення позивача до 67 класу ризику замість 41.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 16 квітня 2013 року №К/9991/43217/12, ухвалі від 09.12.2014 року по справі №К/800/61690/13.

Таким чином, позовні вимоги позивача про скасування повідомлень щодо зміни позивачу класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року та №2556 від 15.07.2013 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання за власною оцінкою з урахуванням всіх особливостей виробництва віднести Філію «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» до 41 класу професійного ризику виробництва суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, відповідно до вимог ст. 47 Закону №1105 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» № 219-VIII від 02.03.2015, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" викладено в новій редакції, в якій ст. 47 вказаного Закону викладена в іншому змісті.

Таким чином, законодавцем на даний час не визначено права Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначати класи професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Частина 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську про скасування повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року, скасування повідомлення №2556 від 15.07.2013 року, зобов'язання за власною оцінкою з урахуванням всіх особливостей виробництва віднести Філію «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - Металургійний завод» до 41 класу професійного ризику виробництва - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про зміну класу професійного ризику виробництва №15475/04/23 від 19.07.2013 року.

Скасувати повідомлення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську №2556 від 15.07.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» судові витрати у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» судові витрати у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 03 лютого 2016 року.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.