Справа № 6854/08/1570
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року К/800/33418/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Амєліна С.Є., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі в м. Одеси на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі № 6854/08/1570

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі в

м. Одеси (далі - Управління)

до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» (далі - ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття»)

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2008 року Управління звернулось до суду з позовом до ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2008 року позов задоволено. Стягнуто з ВАТ «Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття» 17353,90 грн. заборгованості.

Вказана постанова суду набрала законної сили 27 квітня 2010 року і позивачу направлено виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом №2а-6854/08 від 16 лютого 2011 року.

10 березня 2015 року Управління звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заяву Управління про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтовано тим, що 14 липня 2010 року ВАТ «Науково-Дослідний інститут спеціальних способів лиття» змінено місцезнаходження (юридична адреса: 01021, м. Київ, Печерський район, вул. Михайла Грушевського, 53) та зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, у зв'язку із чим виникла необхідність замінити сторону виконавчого провадження стягувача, з Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва для подальшого стягнення заборгованості.

Крім того, заявником надано додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа було відкрито та здійснювались відповідні виконавчі дії. Однак, оскільки в ході виконавчого провадження, майна належного боржнику і на яке може бути звернуто стягнення виявлено не було, то виконавчий документ відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві.

Відповідно до пункту 3.2.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року №4/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158, якщо в процесі виконавчого провадження державному виконавцеві стало відомо, що змінилося місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що на території, на яку поширюються функції органу державної виконавчої служби, майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, однак належне боржнику майно перебуває на території іншого органу державної виконавчої служби, то державний виконавець негайно складає про це відповідний акт. Виконавчий документ разом з копією акта не пізніше наступного дня державний виконавець зобов'язаний надіслати до органу державної виконавчої служби за новим місцем проживання боржника, місцем його роботи чи за місцезнаходженням майна боржника, про що одночасно, в копії супровідного листа, повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ. Супровідний лист про направлення виконавчого документа за належністю підписує начальник відповідного органу державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності обставин для заміни сторони виконавчого провадження та підстав задоволення заяви відповідача про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі в м. Одеси відхилити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Амєлін С.Є.

Загородній А.Ф.