Справа № 2а-4287/11/1070
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4287/11/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимус Констракш» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимус Констракш» (далі - Позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 липня 2011 року №/546 та №/547.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2013 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року замінено відповідача у справі - Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби на правонаступника - Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.03.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.03.2011 року.

В ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено порушення Позивачем вимог: п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого Позивачем занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 1 192 021,00 грн, в тому числі 3 квартал 2008 року - 1 118 286,00 грн, 4 квартал 2008 року - 32 141,00 грн, 1 квартал 2011 року - 41 594,00 грн;

п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого Позивачем занижено податок на додану вартість на суму 2 022 438,00 грн, в тому числі: липень 2008 року - 112 303,00 грн, серпень 2008 року - 136 317,00 грн, вересень 2008 року - 664 969,00 грн, жовтень 2008 року - 21 036,00 грн, листопад 2008 року - 98 018,00 грн, квітень 2010 року - 238 697,00 грн, травень 2010 року - 201430,00 грн, червень 2010 року - 235 845,00 грн, липень 2010 року - 313 821,00 грн;

пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за 2008 рік у сумі - 5 595,00 грн.

За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено акт від 20 червня 2011 року №966/2301/31201909 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Максимус Констракш» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.03.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.03.2011 року».

На підставі вказаного акта Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 05 липня 2011 року №/546, яким Позивачу донараховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 237 241,25 грн, у тому числі податкове зобов'язання в розмірі 989 793,00 грн та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 247 448,25 грн; та №/547, яким Позивачу донараховано суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 41 595,00 грн, у тому числі податкове зобов'язання в розмірі 41 594,00 грн та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1,00 грн.

До набрання чинності Податкового кодексу України, тобто до 01.01.2011 року, порядок формування податкового кредиту та валових витрат визначались Законом України «Про податок на додану вартість» та Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Відповідно п.п.7.2.1, 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Аналізуючи наведені правові норми, слід зазначити, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту, якщо вона оформлена у відповідності вимогам законодавства.

Також, договори, видаткові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання.

При визначенні права платника податків на формування податкового кредиту та валових витрат колегія суддів вважає, що має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання Позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «БМК Аркада» (Субпідрядник) та Позивачем (Підрядник) було укладено ряд договорів субпідряду, а саме: №58/16 від 19.04.2010 року, №56/14 від 19.04.2010 року, рамкова угода №66/47 від 16.04.2010 року та додаткові угоди №1 та №2 до договору №66/47 від 16.04.2010 року, №61/37 від 03.04.2010 року, №55/13 від 19.04.2010 року, №58/23 від 02.03.2010 року, №93/57 від 28.05.2010 року та додаткова угода №1 від 25.06.2010 року до договору №93/57 від 28.05.2010 року, №112/88 від 16.07.2010 року, №78/49 від 13.05.2010 року.

За умовами вказаних договорів, субпідрядник зобов'язався виконати власними та залученими силами і засобами передбачені договором демонтажні роботи на визначених в договорі об'єктах, забезпечити необхідну якість робіт у відповідності до БНіП та інших нормативних документів. В свою чергу, підрядник зобов'язався здійснити оплату вказаних робіт.

Згідно п.4.6 договорів для оплати виконаних робіт субпідрядник повинен передати підряднику: акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, підписану уповноваженими представниками сторін та довідку про вартість виконаних субпідрядних робіт за формою КБ -3, підписану уповноваженими представниками сторін.

Так, ТОВ «БМК Аркада» виконало, а Позивач прийняв виконані демонтажні роботи на об'єктах на загальну суму 5 938 757,42 грн, про що сторонами було складено акти приймання виконаних робіт.

ТОВ «БМК Аркада» виписано Позивачу податкові накладні.

Зі змісту додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість (роз шифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) вбачається, що Позивачем суми ПДВ за податковими накладними були включені до складу податкового кредиту відповідних звітних податкових періодів квітень-липень 2010 року.

01 березня 2011 року між Позивачем (Підрядник) та ТОВ «Лідерінвестбуд» (Субпідрядник) укладено договір субпідряду №1/03СП, за умовами якого за умовами якого Субпідрядник зобов»язався за дорученням підрядника власними та залученими силами та засобами виконати роботи з влаштування фасаду на об'єкті, вказаному в договорі та забезпечити необхідну якість робіт у відповідності БНіП та інших нормативних документів.

Пунктом 3.1 вказаного договору передбачено, що вартість виконаних робіт (договірна ціна) за договорм становить 199 651,97 грн, в пому числі ПДВ 20% в сумі 33 275,33 грн та вона включає витрати Субпідрядника на необхідні матеріали та вартість самого виконання робіт.

Так, ТОВ «Лідерінвестбуд» виконало, а Позивач прийняв підрядні роботи з влаштування фасаду на загальну суму 199 651,97 грн (у тому числі ПДВ в сумі 33 275, 33 грн), що підтверджується актом виконання субпідрядних робіт за березень 2011 року №ЛЛ-519 від 31.03.2011 року, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств. Вартість виконаних підрядних робіт була віднесена Позивачем до складу валових витрат відповідного періоду - 1 квартал 2011 року.

При дослідженні господарської мети при укладанні Позивачем договорів з ТОВ «БМК Аркада» та ТОВ «Лідерінвестбуд» колегією суддів встановлено таке.

21 січня 2010 року між Позивачем (Підрядник) та Відкритим Акціонерним товариством «Лінде Газ Україна» (Замовник) укладено договір з виконання будівельних послуг №06-02-01, за умовами якого Підрядник зобов'язується за допомогою власних коштів та матеріалів, на свій ризик, виконати і здавати в у визначенний договором строк роботи з влаштування фундаменту, зведення приміщень і будов, а також виконати інші будівельні роботи, які передбачені в ціновому обгрунтуванні вартості договору (Додаток №1), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити за виконані якісно роботи.

Вартість робіт становить 2 510 949,30 грн, у тому числі ПДВ 20% в сумі 502 189,86 грн.

Згідно п.3.2 вказаного договору Підрядник має право залучати до виконання своїх обов'язків за договором субпідрядні організації. При цьому, Підрядник зобов'язаний надати Замовнику для погодження список субпідрядних організацій, яких Підрядник планує використовувати на об'єкті. Відповідальність за виконані роботи перед Замовником несе Підрядник. У випадку залучення субпідрядних організацій Підрядник перед Замовником буде виступати у якості Генерального підрядника.

Також, між Позивачем та Відкритим Акціонерним товариством «Лінде Газ Україна» підписано додаткові угоди до основного договору: №1 від 12.03.2010 року, №2 від 08.04.2010 року та №3 від 19.04.2010 року, №5 від 21.06.2010 року, №11 від 24.01.2011 року.

Так, з метою виконання вимог вказаних правочинів Позивач передав, а ВАТ «Лінде Газ Україна» прийняло підрядні роботи на загальну суму 6 054 165,64 грн, про що свідчать надані Позивачем акти виконаних будівельних робіт за березень 2011 року, травень 2010 року, березень 2010 року, липень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2014 року.

19 квітня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (Замовник) та Позивачем (Підрядник) укладено договір підряду №01/04/10П, за умовами якого Підрядник зобов'язується на власний ризик, своїми силати та засобами із власних матеріалів виконати проектні роботи та комплекс будівельних робіт у приміщенні банку, яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 49, під влаштування відділення ВАТ ВТБ Банк у відповідності до затвердженої кошторисної документації.

Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що загальна вартість (договірна ціна) договору складається з договірних цін (калькуляція вартості) на окремі етапи виконання робіт, згідно додаткових угод до договору. Договірна ціна (калькуляція вартості) встановлюються сторонами, шляхом укладання додатків до договору, в залежності від складу і обсягів робіт за наступними етапами виконання вартості робіт та вартість матеріалів необхідних для виконання.

Відповідно пп.6.2.1 п.6.2 договору Підрядник має право доручати виконання окремих комплексів робіт спеціалізованим організаціям на основі окремих договорів субпідряду, при цьому залишаючись відповідальним перед замовником у повному обсязі.

Також, між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та Позивачем укладено додаткові угоди до вказаного договору, а саме: додаткова угода №1 від 21.04.2010 року, №4 від 09.06.2010 року , №17 від 16.07.2010 року та №19 від 26.07.2010 року, якими сторонами було погоджено вартість робіт за відповідні періоди.

На виконання умов зазначеного договору, Підрядником було виконано, а замовником прийнято підрядні роботи на загальну суму 127 167,96 грн, що підтверджується довідками про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2010 року, за вересень 2010 року та актами приймання виконаних робіт за квітень 2010 року, вересень 2010 року, які оформленні у відповідності вимог чинного законодавства.

17 березня 2009 року між ТОВ «Київська Будівельна Компанія «Альянс» (Генпідрядник) та Позивачем (Субпідрядник) було укладено договір субпідряду №16/14, за умовами якого Субпідрядник зобов'язався на свій ризик виконати за завданням Генпідрядника будівельні роботи, пов'язані з будівництвом багатоквартирного будинку з вбудованими офісними приміщеннями та здати їх Генпідряднику.

Згідно п.3.1 вказаного договору договірна ціна робіт визначається окремо для кожного етапу (частини) робіт на підставі розрахунків договірної ціни та локального кошторису, які є невід»ємною частиною кожної додаткової угоди на виконання етапу (частини) робіт.

Пунктами 5.12, 6.1 вказаного договору визначено, що оплату за виконанні Субпідрядником роботи Генпідрядник проводить щомісячно, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акта форми КБ-2в, довідки форми КБ-3 та виконавчої документації.

Субпідрядник має право залучати за власним вибором і за згодою Генпідрядника для виконання певних робіт інших субпідрядників (спеціалізовані будівельні та інші організації). Субпідрядник відповідає перед Генпідрядником за невиконання та неналежне виконання залученими субпідрядниками своїх обов'язків.

На виконання вказаного договору, Субпідрядником виконано, а Генпідрядником прийнято будівельні роботи на загальну суму 430 503,09 грн, що підтверджується належним чином оформленими актами приймання виконаних будівельних робіт за травень 2010 року, грудень 2010 року та за червень-липень 2010 року.

Колегія суддів звертає увагу, що підрядні роботи, що виконувались контрагентами Позивача - ТОВ «БМК Аркада», ТОВ «Лідерінвестбуд» здійснювались за декількома адресами, а саме: м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 49, (договір №56/14 від 19.04.2010 року); Київська обл., Бориспільський район, с.Щасливе, вул.Лесі Українки, 12, (договір №66/47 від 16.04.2010 року); м.Київ, вул.Лебединська, 3-б, тобто за тими адресами, на яких Позивач у відповідності до умов вищевказаних договорів повинен був виконувати підрядні роботи.

ТОВ «БМК Аркада», ТОВ «Лідерінвестбуд» станом на 2010 рік мали право здійснювати господарську діяльність, яка пов'язана зі створенням об'єктів архітектури, що підтверджується ліцензіями серії АВ №5414783 та серії АВ №445523.

Також, Позивачем надано лист від 20.08.2009 року, який адресований директору ТОВ «Київська Будівельна Компанія «Альянс» щодо погодження ТОВ «БМК Аркада» в якості субпідрядної організації, яка буде залучена для виконання умов договору №16/14 від 17.03.2009 року.

Щодо залучення ТОВ «Лідерінвестбуд» до відповідних підрядних робіт, то контрагентом Позивача - ВАТ «Лінде Газ Україна», на звернення останнього надано письмову згоду на залучення вказаного суб'єкта господарювання до здійснення відповідних підрядних робіт.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що саме ТОВ «БМК Аркада», ТОВ «Лідерінвестбуд» є тими субпідрядними організаціями, які були задіяні Позивачем для виконання підрядних робіт.

Також, реальність господарських операцій підтверджується Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта від 02.09.2010 року, затвердженим розпорядженням Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.10.2010 року №747, яким прийнято в експлуатацію об'єкт під відділення ПАТ «ВТБ Банк» після перепланування нежитлових приміщень, площею 437,40 кв.м., в будинку 49 по вул.Богдана Хмельницького в м.Києві.

В апеляційний скарзі Відповідач вказує, що акти виконаних робіт складено в довільній формі, що не відповідає типовій формі первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в та №КБ-3.

З такими висновками апелянта колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва від 04.12.2009 року №554 затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати».

Колегія суддів звертає увагу, що вказаний наказ є внутрішньовідомчим документом, направленим на виконання вимог ч.2 ст.12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», згідно якої формування кошторисної нормативної бази, визначення порядку її застосування в будівництві, контроль за дотриманням замовниками, проектними, будівельно-монтажними організаціями та іншими учасниками інвестиційної діяльності нормативних документів і нормативів обчислення вартості будівництва об'єктів, що споруджуються із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій, здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади і питань містобудування і архітектури.

Так, з наказу від 04.12.2009 року №554 вбачається, що вимога щодо оформлення між контрагентами актів приймання робіт у відповідності до форми №КБ-2в та №КБ-3 підлягає обов'язковому застосуванню тільки при проведенні взаєморозрахунків за виконанні роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва (підрядною організацією), що фінансується за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ, організацій державної форми власності.

Таким чином, якщо будівництво відповідних об'єктів здійснюється не за рахунок бюджетних коштів, а інших джерел фінансування, то, відповідно, застосування типових форм не є обов'язковим, і контрагенти вправі самостійно визначати форму акта приймання будівельних робіт, з врахуванням вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки діяльність Позивача та його контрагентів не фінансується за рахунок бюджетних коштів, то вказані суб'єкти господарювання під час оформлення первинних документів, зокрема актів приймання будівельних робіт, не зобов'язані використовувати типові форми №КБ-2в та №КБ-3.

Поряд з цим, складений між Позивачем та ТОВ «Лідерінвестбуд» акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт містить всі необхідні реквізити, визначені в якості обов'язкових для первинних документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що ТОВ «БМК Аркада» не задекларовано суми податкового зобов'язання по відносинам з Позивачем, що свідчить про безпідставність віднесення Позивачем відповідних витрат до складу податкового кредиту. Також, ТОВ «БМК Аркада» з 22.09.2010 року було знято з податкового обліку, що унеможливлює здійснення з ним будь-яких господарських операцій.

З такою думкою контролюючого органу колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Положеннями статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, є, зокрема, платники податку, визначені у статті 2 цього Закону.

Платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д» пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Особа, яка згідно з вимогами пункту 2.2 статті 2 цього Закону мала зареєструватися платником податку, але не здійснила таку реєстрацію, несе обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за його ненарахування або несплату на рівні особи, зареєстрованої як платник податку, без права виписки податкової накладної та нарахування податкового кредиту.

Платники податку, визначені у пункті 2.4 статті 2 цього Закону, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) особі, визначеній у підпункті «б» пункту 10.1 цієї статті.

Контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом, а при імпорті товарів із сплатою податку при його митному оформленні - відповідним митним органом за правилами, встановленими спільним рішенням центральних податкового та митного органів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач, як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків підрядником, порушення ним правил здійснення господарської діяльності тощо, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку на наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що господарські операції Позивача з ТОВ «БМК Аркада» та ТОВ «Лідерінвестбуд» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності Позивача при здійсненні вказаних операцій.

На момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти Позивача були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у встановленому законом порядку.

Так, в матеріалах справи містяться копії матеріалів реєстраційної справи ТОВ «БМК Аркада» з яких вбачається, що внесення запису про державну реєстрацію припинення ТОВ «БМК Аркада» було здійснено 02.08.2012 року, що підтверджується відповідним описом документів, який був сформований державним реєстратором на підставі поданих представником ТОВ «БМК Аркада» документів.

Також, колегією суддів проаналізовані надані ТОВ «БМК Аркада» на вимогу суду першої інстанції виписки по відкритим рахункам в ПАТ «Автокразбанк».

Вказані виписки не містять інформації щодо здійснення ТОВ «БМК Аркада» будь-яких комунальних платежів або інших витрат.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відсутність по банківських рахунках ТОВ «БМК Аркада» обігу коштів з призначенням платежу «за комунальні послуги» не свідчить про фіктивність діяльності цього підприємства, оскільки зазначена юридична особа могла і не бути власником відповідних приміщень, а здійснювала їх використання виключно на підставі договорів оренди, що передбачають сплату тільки орендних платежів.

Оплата комунальних послуг могла здійснюватись ТОВ «БМК Аркада» безпосередньо через каси установ зв'язку та банків, тобто безготівковим способом.

Апеляційний суд звертає увагу, що чинним законодавством не ставиться в залежність встановлення факту реального здійснення суб'єктом господарювання господарської діяльності та реального виникнення господарських відносин між ним та іншою юридичною особою від того, чи були понесені таким платником податків витрати на оплату комунальних послуг та інших, пов'язаних з ними.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти Позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, податковим органом не надано.

Таким чином, надання платником податків контролюючому органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності дій суб»єкта владних повноважень при прийнятті податкових повідомленнь-рішеннь від 05 липня 2011 року №/546 та №/547, а тому оскаржувані рішення суб»єкта владних повноважень підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2016 року відкрито апеляційне провадження та відстрочено апелянту - Державній податковій інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області сплату судового збору до прийняття рішення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги (листопад 2015 року) визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання адміністративного позову (вересень 2011 року), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Мінімальна заробітна плата на 2011 рік в Україні вcтановлена Закoном України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» в розмірі 941,00 грн.

Так, за подання адміністративного позову ТОВ «Максимус Констракш» повинно було сплатити судовий збір у розмірі 1 882,00 грн (941,00 х 2).

З врахуванням наведеного та у відповідності вимог вищевказаних норм законів, суд вважає за необхідне стягнути з Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області судовий збір в розмірі 2 070,20 грн (1 882,00 х 110%).

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (вул.Каштанова, 20, м.Обухів, Київська обл., 08703 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до адміністративного суду в розмірі 2 070 (дві тисячи сімдесят) грн 20 (двадцять) коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 05 лютого 2016 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.