Справа № 276/1595/15-а
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/1595/15-а
Провадження по справі№ 2-а/276/7/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Криницького Л.В.

секретаря Свиридок А.В.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом обґрунтування якого викладає в позовній заяві та просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області відновити з 1 червня 2015 року виплату їй пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; стягнути з Державного бюджету або відповідача на свою користь 487,20 грн. сплаченого судового збору; зобовязати відповідача виконати негайно постанову суду у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяці з дня набрання постановою законної сили.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 05.01.2011 року до 31.03.2015 року.

Позивачка станом на 01.04.2015 року працювала на посаді Володарсько-Волинського селищного голови, яка відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про державну службу» давала їй право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

З 01.04.2015 р. позивачці припинено виплату пенсії. Позивачка звернулась до відповідача із заявою від 11.12.2015 року в якій просила з 1 червня 2015 року відновити виплату призначеної їй пенсії, оскільки відсутні законодавчі підстави для її невиплати.

Листом №5736/02 від 15.12.2015 року відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії позивачці з посиланням на Закон України від 02.03.2015 року № 213 та повідомив про відсутність права на отримання пенсії до кінця 2015 року, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачці, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачці.

-2-

Відмову відповідача щодо виплати пенсії позивачу суд вважає неправомірною, оскільки Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості. Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цим Законом не призначається.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позбавлення позивачку з 01.04.2015року по 31.12.2015 року права на отримання раніше призначеної пенсії є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її конституційні права на соціальний захист.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Окрім того, статті 58 та 64 Конституції України передбачають, що Закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Тому суд вважає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення, прийнятий після призначення позивачці вказаної пенсії, не може бути підставою для невиплати пенсії позивачці, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачені Конституцією України.

При цьому суд враховує, що законодавцем не виконано вимогу вищевказаного закону про прийняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення усіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

З 01.06.2015р. особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

Але враховуючи, що пенсія позивачці призначена та виплачувалася з 15.11.2010 року та зважаючи на те, що відповідно до Конституції України Закони не мають зворотної дії в часі, суд вважає дії відповідача по невиплаті позивачці раніше призначеної пенсії незаконними. При цьому поновити права позивачці іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Заявлені позивачкою вимоги про негайне виконання постанови суду та зобов'язання суб'єкта владних повноважень подання звіту відповідають вимогам ст.ст. ст. 256 267 КАС України .

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України понесені позивачкою судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 162, 256, 267 КАС України ст.ст. 46, 64 Конституції України, ст. 47 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

-3-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області відновити з 1 червня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закону України ««Про службу в органах місцевого самоврядування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області виконати постанову негайно у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна

Суддя: Л.В. Криницький