Справа № 810/267/16
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 січня 2016 року 810/267/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення), немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 202 Цивільного Кодексу України (далі - ЦКУ) передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним(частина перша статті 204 ЦКУ).

Відповідно до частини другої статті 215 ЦКУ недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Разом з тим, слід зазначити, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)(частина третя статті 2015 ЦКУ).

З позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначених сум, що підлягають відшкодуванню за Договором строкового банківського вкладу №2-23065 "Депозитний календар" від 09.07.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Радикал Банк"; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2 включити позивача до переліку вкладників ОСОБА_3", які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАСУ.

Частиною 2 ст. 4 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, в силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ, суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 КАСУ, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління НБУ від 09.07.2015 № 452/БТ Про віднесення ПАТ Радикал Банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ Радикал Банк, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 (три) місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015. 08.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 184 Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Радикал Банк та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку, відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено на 1 (один) місяць по 09.11.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ № 769 від 09.11.2015 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Радикал Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 розпочати ліквідацію ПАТ Радикал Банк з 10.11.2015. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Радикал Банк призначено ОСОБА_2

З позовної заяви вбачається, що відповідачем зазначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Радикал Банк ОСОБА_2.

Отже, фактично дана особа є ліквідатором ПАТ Радикал Банк, який не є субєктом владних повноважень, оскільки в силу положень ст. 36 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (зі змінами та доповненнями), Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. В силу вимог ч. 6 ст. 77 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III Про банки і банківську діяльність, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Тобто, фактично ліквідатор є як виконавчий орган банку, а не як субєкт владних повноважень, що здійснює владні управлінські функції по відношенню до банку як підконтрольної установи.

Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ Радикал Банк ОСОБА_2 не здійснюються владні управлінські функції на основі законодавства, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ є необхідною ознакою субєкта владних повноважень.

Таким чином, позов поданий на розгляд суду до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Радикал Банк ОСОБА_2, не має ознак публічно-правового спору, даний відповідач у спірних відносинах не є суб'єктом владних повноважень в розумінні статей 3, 17 КАСУ, а тому позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що свідчить про необхідність відмови у відкритті провадження.

Аналогічної позиції дотримується і Київський апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 16.10.2013 у справі № 826/6309/13-а, з висновками якої погодився й Вищий адміністративний суд України, викладеними в ухвалі від 23.04.2014 № К/800/54289/13.

Крім того, на думку суду, позовна вимога про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за владами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є похідною, а тому не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатись за правилами Цивільного процесуального кодексу України районним судом за місцезнаходженням позивача, отже вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно частини п'ятої статті 109 КАСУ повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Терлецька О.О.