Справа № 826/23051/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекспром»

до

державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

- зобов’язати державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015 до моменту його припинення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» з моменту укладення даного договору не змінювало свого місцезнаходження.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши про правомірність оскаржуваних дій, вчинених у межах наданих останньому повноважень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Як вбачається зі змісту останнього, в якості місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» у розділі 7 зазначено місто Київ, вулиця Десятина, 7.

На підтвердження укладення вказаного договору у матеріалах справи міститься копія квитанції №2, згідно з якою документ прийнято, договір підписано.

Вважаючи розірвання вказаного договору протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі – Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа – суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, в якості підстави для розірвання договору від 27.07.2015 №27072015 про визнання електронних документів вказано про не встановлення місцезнаходження позивача за податковою адресою, що свідчить про порушення істотних умов даного договору.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (надалі – Закон №755, приписи Закону наведені у редакції на час виникнення спірних правовідносин), місцезнаходження юридичної особи – адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі – виконавчий орган).

У свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина 2 статті 17 Закону №755).

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (стаття 18 Закону №755).

У відповідності до наявного у матеріалах справи спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.09.2015, тобто станом на момент розірвання відповідачем договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» визначено місто Київ, вулиця Десятина, 7, тобто місцезнаходження позивача відповідає адресі останнього, зазначеній у договорі від 27.07.2015 №27072015. При цьому, згідно з вказаним витягом, дані відомості мають статус підтверджених.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано розірвано договір про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, оскільки станом на дату його розірвання (28.09.2015) місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» визначено місто Київ, вулиця Десятина, 7, а вказані відомості мали статус підтверджених.

При цьому, під час судового розгляду даної справи, представниками сторін повідомлено, що у липні 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» змінено своє місцезнаходження за адресою місто Київ, вулиця Десятина, 7 (Шевченківський район), проте до кінця 2015 року перебуває на обліку у державній податковій інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Водночас, суд вважає позовну вимогу про зобов’язання державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015 до моменту його припинення необґрунтованою, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатися до суду з вимогою щодо зобов’язання суб’єкта владних повноважень вчинити або утриматися від вчинення в інтересах позивача певних дій, спрямованих на захист прав, порушення яких на момент постановлення судового рішення не відбулося.

Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.