Справа № 2-а-1656/09/1522
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2010 р.Справа № 2-а-1656/09/1522

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
21 червня 2010 року

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання відмови протиправною та зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, у встановленому законом розмірі,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка 24 квітня 2009 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати відмову відповідача в виплаті їй соціальної допомоги безпідставною, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни», за період з 2007 року по грудень 2008 року включно суму 2601, 30 коп.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, наполягаючи на положеннях ст. 99 КАС України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. В поновленні ОСОБА_2 строку звернення до суду з даним позовом щодо вимог до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси за період з 01 січня 2007 року по 23 квітня 2008 року - відмовлено. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси виплатити ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни протиправною. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок та доплатити ОСОБА_2 різницю між сумою сплаченого підвищення до пенсії та 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»- 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу на вищезазначену постанову. В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком, але дана норма Закону не передбачає, яким саме органом вона виплачується, за рахунок яких коштів і джерел, та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата вказаного підвищення до пенсії. Апелянт також зазначає, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідач наголошує на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати вказане підвищення, застосовується тільки для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і не може використовуватись для визначення підвищення до пенсії дітям війни.

Також відповідач відмічає, що оскільки законодавством не визначено механізму розрахунку підвищення, передбаченого вищезазначеною ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому не має підстав для задоволення вимог позивача.

У звязку з викладеним в апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2009 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 року № 489-V, дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік було зупинено з урахуванням статті 111 того з Закону. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити нарахування пенсії позивачці в межах бюджетного року за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови відповідно до вимог ст. 99 КАС України у задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_2 строку звернення до суду з даним позовом щодо вимог до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси за період з 01 січня 2007 року по 23 квітня 2008 року, так як позивачкою не надано доказів поважності причини пропуску даного строку.

Належить врахувати, що річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

В даному випадку позивачка звернулася до суду за захистом порушених прав 24.04.2009 року. Таким чином, враховуючи положення ст. 99 КАС України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2007 рік не підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги за 2008 рік.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22 травня 2008 року позивачка має право на підвищення пенсії.

Зважаючи на все вищезазначене, судова колегія вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси повинно здійснити нарахування пенсії позивачці за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В свою чергу, твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до вимог ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 99, 100, 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий: О.В. Джабурія

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1