Справа № 820/10989/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2016 р. № 820/10989/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Затинайченка К.В.,

відповідача - Шевченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЯВІР" про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЯВІР", в якому просить суд:

- до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей експлуатацію будівель ТОВ ФІРМА "ЯВІР", за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, буд. 28 "Б", зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов'язанням ТОВ ФІРМА "ЯВІР" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень, а також покладенням на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов'язку щодо забезпечення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду про застосування заходів реагування, в частині здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей;

- рішення Харківського окружного адміністративного суду про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) звернути до негайного виконання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", зазначивши, що висновками акта перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 09.10.2015 року №152 встановлено, що експлуатація відповідачем об'єктів здійснюється з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволені з підстав, визначених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з 02.10.2015 року по 09.10.2015 року Червонозаводським районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно - рятувальних служб Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЯВІР" за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.

Перевірка проводилась відповідно до плану - графіку перевірки суб'єктів господарювання Червонозаводського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області на 4 квартал 2015 року на підставі наказу МНС України від 18.09.2015 року №66, повідомлення про проведення планової перевірки від 21.09.2105 року №480/1397 та посвідчення на проведення перевірки від 02.10.2015 року №189.

В ході перевірки будівель Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЯВІР" інституту було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей та встановлено 27 пунктів порушень.

Зазначеним актом перевірки встановлено 22 порушення вимог законодавства, виявлених органом ДСНС України під час здійснення перевірки:

- апарати для загального відключення силових та освітлювальних мереж приміщень складу не встановлені поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах або на окремих (опорах);

- На шляхах евакуації улаштовані пороги виступи, які перешкоджають вільній евакуації людей (вихід з коридору другого поверху на сходову клітку типу СК1, вихід з коридору другого поверху на сходи типу СЗ);

- В торгівельних залах електророзетки та вимикачі встановлені на горючі основи (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити цих апаратів не менше ніж на 0,01 м;

- Системи протипожежного захисту (автоматична пожежна сигналізація) несправні;

- Ангар (торгівельний зал №2) склад двохповерхова будівля не обладнані системами протипожежного захисту;

- Зменшена нормована ширина евакуаційних шляхів по коридору на 2 поверсі при розташуванні дверей з одного боку, що відчиняються приміщень у коридор;

- Висота шляхів евакуації у другій сходовій клітці типу СК1 двохповерхової будівлі менша ніж 2 м;

- На шляхах евакуації у коридорі на другому поверсі та сходових клітках типу СК1 стіни облицьовані матеріалами, на які відсутні дані щодо пожежної небезпеки;

- Не піддані вогнезахисному обробленню дерев'яні конструкції горища двохповерхової будівлі;

- Висота дверей першої сходової клітки менша ніж 2 м (другий поверх);

- Склад не обладнаний внутрішнім протипожежним водопроводом;

- Не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до вимог Правил експлуатації вогнегасників, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуації та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02 квітня 2004 року №152, затверджених у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за № 555/9154. А також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги»;

- На шляхах евакуації у коридорі на другому поверсі для покриття підлог застосовані матеріали, на які відсутні дані щодо пожежної небезпеки;

- Не проведені заміри опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- Висота шляхів евакуації у другій сходовій клітці типу СК1 двохповерхової будівлі менша ніж 2 м;

- У першій сходовій клітці типу СК1 між першим та другим поверхом встановлені прилади опалення на висоті меншій ніж 2.2 м від поверхні сходової площадки;

- Для облицювання зовнішніх стін двохповерхової будівлі застосовані матеріали, на які відсутні дані щодо пожежної небезпеки;

- Зняли пристрої тля само зачинення дверей сходових кліток типу СК1 (двохповерхова будівля);

- У сходових клітках типу СК1 улаштовано приміщення (двохповерхова будівля);

- У прорізах протипожежних перешкод не застосовані протипожежні клапани відповідно до вимог ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» та ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» (склад).

Суд зазначає, що Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено підстави для зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, а саме: підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду - щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Згідно з п.п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що вказаний закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 цього Закону виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Суд зазначає, що вказаними законодавчими нормами не передбачено право органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства саме шляхом його повного знеструмлення. Отже, позовна вимога щодо зупинення роботи підприємства у такий спосіб необґрунтованою та надмірною.

Також, суд зауважує, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

А у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Крім того, суд, вирішуючи справу в частині вимоги про покладення на суб'єкта владних повноважень контролю за виконанням рішення суду, відмічає, що правовідносини з приводу примусового виконання судових актів унормовані, насамперед, положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

В силу приписів ст. ст. 2 і 3 Закону України "Про виконавче провадження" згадувані в положеннях Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органи державного нагляду (контролю) не включені законодавцем до кола суб'єктів права, котрі уповноважені виконувати рішення суду чи контролювати у будь-який спосіб стан виконання рішень суду.

Положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Кодексу цивільного захисту України не містять норм, котрі б передбачали можливість покладення контролю за станом виконання рішення суду на органи державного нагляду (контролю), рівно як і покладення на органи державного нагляду (контролю) обов'язку забезпечити виконання рішення суду.

Стосовно посилання позивача на ч. 1 ст.257 КАС України суд відзначає, що відповідно до положень наведеної норми процесуального закону у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Прийняте в порядку п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судове рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) за процедурами згідно з Кодексом цивільного захисту України (шляхом повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, повного або часткового зупинення експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, повного або часткового зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, повного або часткового зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, повного або часткового зупинення випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, повного або часткового зупинення надання послуг) чи за процедурами згідно з ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (шляхом повного або часткового зупинення виробництва, повного або часткового зупинення виготовлення продукції, повного або часткового зупинення реалізації продукції, повного або часткового зупинення виконання робіт, повного або часткового зупинення надання послуг) не потребує вжиття будь-яких організаційно-правових дій, спрямованих на виконання, позаяк встановлює для відповідача обов'язок по не вчиненню дій/заборону, тобто імперативно однозначно і нездоланно визначає правову поведінку зобов'язаної особи як бездіяльність. За загальним правилом примусове забезпечення бездіяльності є неможливою.

Суд вважає, що в порядку ч.1 ст.257 КАС України на суб'єкта владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання судового рішення у випадку, коли такий суб'єкт є відповідачем по адміністративній справі, а контроль за станом усунення суб'єктом господарювання виявлених органом державного нагляду (контролю) порушень (в тому числі і тих, котрі створюють або здатні створити реальну загрозу життю і здоров'ю людей) має здійснюватись відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Кодексу цивільного захисту України у спосіб проведення позапланових перевірок (позапланових заходів нагляду (контролю).

Таким чином, й дана вимога позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ЯВІР" про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2016 року.

Суддя Тітов О.М.