Справа № 670/1099/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/1099/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

02 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Виконавця Віньковецького виробничого відділу УДЗК Хмельницької регіональної філії Пазюка Б.А. (далі- - відповідач 1) та начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. (далі - відповідач 2) про незаконне виготовлення та зберігання правових актів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати дії відповідачів незаконними і відшкодувати на його користь по 5000 грн. з кожного за прийняття незаконних рішень, вчинення незаконних дій, виготовлення незаконних документів, що перешкоджають позивачу приватизувати її земельні ділянки в законний спосіб.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 29.12.2015 адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення і направити справу для продовження розгляду в новому складі суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а адміністративну справу направити для продовження судового розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи слідує, що 29.12.2015 ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області адміністративний позов залишено без розгляду, оскільки позовну заяву позивачем подано з порушенням строку звернення до суду.

При цьому, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду визначений ч. 2 ст. 99 КАС України, та не надано до суду доказів поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно зі ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Так, зі змісту ухвали суду першої інстанції від 29.12.2015 про залишення позовної заяви без розгляду вбачається, що суд лише констатував факт подання позовної заяви поза межами встановленими ст. 99 КАС України, та всупереч вимогам ст. 108 КАС України не перевірив чи подано позовну заяву з додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів позивачем не дотримано вимог ст. 106 КАС України, зокрема в позовній заяві не зазначено змісту позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зокрема зі змісту позовних вимог не можливо зробити висновок, про те які саме дії (бездіяльність) чи рішення відповідачів оскаржуються, а отже немає можливості визначити початок перебігу строку для звернення до суду.

Крім того з матеріалів адміністративного позову не зрозуміло, яким чином порушенні права позивача , і який його правовий статус, так як технічна документація додана до позову оформлена на інших осіб, доручення на представництво останніх позивачем відсутні.

Через вказані недоліки адміністративного позову неможливо перевірити дотримання позивачем вимог ст. 99, 100 КАС України при зверненні до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду не залишивши спочатку позовну заяву без руху та не давши особі можливості усунути недоліки позовної заяви.

До того ж, норми ст. 100 КАС України надають можливість суду залишити позовну заяву без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Окрім цього, колегія суддів враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти розуміється вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Вимога апелянта про направлення справи для розгляду справи в іншому складі суду задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду передбачених ст. 199 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року - скасувати.

Справу направити до Віньковецького районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

В задоволенні апеляційної скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.