Справа № 802/3931/15-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 січня 2016 р. Справа № 802/3931/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого: Дончика Віталія Володимировича,

суддів: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

18.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, у якому просив:

- визнати дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції неправомірними;

- зобов'язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції надати йому статус учасника бойових дій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що у червні 2015 року звернувся з необхідними документами до Міжвідомчої комісії з визначення учасників бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО для присвоєння йому статусу учасника бойових дій, але отримав відмову викладену у листі Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО від 21.07.2015 року. На думку позивача, дії відповідача є протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

22.01.2016 року позивачем надано суду заяву про уточнення заявлених позовних вимог, з урахуванням яких просив:

- визнати дії Державної службу України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції незаконними;

- зобов'язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі України у справах ветеранів війни та учасників АТО надати йому статус учасника бойових дій.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити адміністративний позов.

Представник Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 55-60). Розгляд справи просили проводити за відсутності представника.

Представник Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином, шляхом направлення повістки суду на електронну адресу відповідача, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка в матеріалах справи (а.с. 88).

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що пунктом 5 Наказу генерального директора Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 13.05.2015 року №241 «Про відрядження до зони АТО екіпажів МСРК», старшим групи екіпажів МСРК на період з 01.06.2015 року по 15.06.2015 року призначено начальника відділу радіочастотного моніторингу Подільської філії ОСОБА_2 (а.с. 7-8).

На виконання пункту 5 вказаного Наказу від 13.05.2015 року №241, Наказом в.о. начальника Подільської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 27.05.2015 року №145/вд відряджено на період з 31.05.2015 року по 17.06.2015 року в розпорядження першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) до штабу АТО (м. Краматорськ Донецької області) начальника відділу радіочастотного моніторингу ОСОБА_2 (а.с. 9). На підставі вказаного Наказу, ОСОБА_2 видано Посвідчення про відрядження №208 до м. Краматорськ Донецької області терміном на 18 діб (а.с. 10).

Крім того, на підтвердження перебування в зоні проведення антитерористичної операції у період з 04.06.2015 року по 17.06.2015 року, позивачем надано в матеріали справи:

- Акт прийому-передачі обладнання від 01.06.2015 року (м. Краматорськ), на виконання Наказу від 13.05.2015 року №241 «Про відрядження до зони АТО екіпажів МСРК»;

- витяг із Наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 04.06.2015 року № 155, згідно якого вважається таким, що прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань ОСОБА_2 начальник відділу радіочастотного моніторингу Подільської філії (м. Вінниця) (а.с. 12);

- бойове розпорядження керівника Сил спеціальних операцій КП -Краматорськ 16.00 07.06.2015 року (а.с. 13-15);

- витяг із Наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 17.06.2015 року № 168, згідно якого вважається таким, що вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення до пункту постійної дислокації з 17.06.2015 року ОСОБА_2 начальник відділу радіочастотного моніторингу Подільської філії (м. Вінниця) (а.с. 16);

- копію Грамоти першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про нагороду ОСОБА_2 за сумлінне виконання на високому рівні службових (бойових) завдань у складі сил Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 19);

- копію проїзних документів на ОСОБА_2 за маршрутом Київ-Краматорськ (АХ №864170, дата прибуття 01.06) та Київ - Вінниця (БЕ № 086645, дата прибуття 17.06), квиток на автобус за маршрутом Вінниця-Київ (№162949, дата відправлення 31.05.2015 року).

Згідно Наказу начальника Подільської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 18.06.2015 року №124 «Про повернення з відрядження працівника Подільської філії УДЦР ОСОБА_2.», вважається таким, що повернувся з відрядження 17.06.2015 року та приступив до виконання своїх службових обов'язків 18.06.2015 року (а.с. 17).

Крім того, позивачем надано в матеріали справи довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції Начальника Подільської філії УДЦР, про те, що він дійсно в період з 04.06.2015 року по 17.06.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 18).

23.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО із заявою про розгляд його кандидатури на предмет можливості надання статусу учасника бойових дій. До заяви додав: довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції; витяги з наказів керівництва АТО при СБ України від 04.06.15 р. № 155; від 17.06.2015 р. № 168; копії наказів УДУР від 13.05.15 р. № 241; від 27.05.15 р. № 145вд; від 18.06.2015 р. № 124; копію посвідчення про відрядження; копії 1-3 сторінок паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; згоду на збір та обробку персональних даних; інформаційну картку особи, що брала участь в антитерористичній операції; копію грамоти «За сумлінне виконання на високому рівні службових (бойових) завдань у складі сил Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей» від Першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.06.2015 р.; копію Вимоги Першого заступника керівника АТО при СБ України про направлення мобільних станцій радіомоніторингу УДЦР з екіпажами до зони проведення АТО № 1963ог від 06.05.15 р. (а.с. 61).

Листом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції ОСОБА_2 повернуто подані документи для направлення їх за належністю. По суті звернення проінформовано, що на сьогоднішній день чинним законодавством не передбачено надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення, антитерористичної операції. Згідно з пунктом 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками війни вважаються: працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством. Додатково повідомлено, що згідно з пунктом 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 2 травня 1994 р. № 302, посвідчення учасника війни видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (а.с. 46).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №416 затверджено Положення про Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Положення), яким визначено, що державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - Служба) є центральним органом виконавчої влади України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики і який реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, в межах своїх повноважень державну політику у сфері волонтерської діяльності.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення встановлено, що Служба відповідно до покладених на неї завдань організовує та координує роботу з надання статусу учасника бойових дій, зокрема проводить засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказує, що в період з 01.06.2015 року по 17.06.2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, тому має право бути визнаний учасником бойових дій.

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, встановлений частиною першою статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону (в редакції, яка діяла на момент перебування Позивача в зоні проведення антитерористичної операції) учасниками бойових дій визнавались військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що зазначені в частині першій статті 6 Закону особи не набувають статусу учасника бойових дій автоматично, а визнаються державою учасниками бойових дій у встановленому законодавством порядку. При цьому, визнанню особи учасником бойових дій передує особисте звернення такої особи із заявою та підтверджуючими документами.

Тобто, частиною першою статті 6 Закону визначений перелік осіб, яких держава може визнати учасником бойових дій у разі їх відповідного звернення за визнанням.

Після прийняття Закону України від 07.04.2015 року №291-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України" п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Тобто, працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, вже не визнаються учасниками бойових дій. Пунктом 1 розділу II цього Закону встановлено, що він набирає чинності через місяць з дня його опублікування. Опублікований в Офіційному віснику України 19.05.2015 року за № 37. Отже, Закон України від 07.04.2015 року № 291-VIII набув чинності 19.06.2015 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 23.06.2015 року звернувся до Служби із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій як працівнику підприємства "Подільська філія Українського державного центру радіочастот", який залучався та брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 01.06.2015 року по 17.06.2015 року, на що отримав відмову аргументовану тим, що з 19.06.2015 року (з моменту набрання чинності змін до закону) працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення вже не визнаються державою учасниками бойових дій, а вважаються учасниками війни на підставі пункту 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до правовідносин застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 01.06.2015 року по 17.06.2015 року, тобто під час дії п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, якою передбачалось надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Таким чином, Служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, повертаючи позивачу подані документи для отримання статусу учасника бойових дій, невірно застосувала редакцію Закону чинну на момент звернення ОСОБА_2, а не діючу на час прийняття ним безпосередньої участі в антитерористичній операції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.06.2015 року про надання статусу учасника бойових дій є протиправними, а заявлені позивачем позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в пункті 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок).

У відповідності до положень абзацу третього пункту 2 Порядку (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції), статус учасника бойових дій надається працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Абзацом третім пункту 5 Порядку визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, а також осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку.

Згідно абзацу 5 пункту 5 Порядку, Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Крім того, пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, керівники підприємств, установ, організацій в місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов'язані подати на розгляд міжвідомчої комісії довідки за формою згідно з додатком 2 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Міжвідомча комісія розглядає документи і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та приймає в місячний строк з дня надходження документів рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує керівників підприємств, установ, організацій та органи соціального захисту населення за місцем реєстрації особи.

Згідно абзацу третього пункту 4 Порядку, підставою для надання статусу учасника бойових дій є для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень), а також документи, що були підставою для прийняття керівниками підприємств, установ, організацій рішення про направлення осіб у таке відрядження.

У разі неподання керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до міжвідомчої комісії, встановлено абзацом другим пункту 8 Порядку.

Підсумовуючи викладене суд доходить висновку, що згідно норм законодавства чинного на момент звернення ОСОБА_2 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції із заявою від 23.06.2015 року та необхідними доданими документами про надання статусу учасника бойових дій, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймалося колегіальним органом - міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, про яку Мінсоцполітики затверджується положення, яким визначається склад комісії, порядок прийняття та форма рішення комісії та ін.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про надання статусу учасника бойових дій та доданих необхідних матеріалів, міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій мало бути прийнято відповідне рішення, чого зроблено не було.

Натомість, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, в особі її керівника, одноособово розглянула заяву ОСОБА_2 та направила рішення-відмову у надані статусу учасника бойових дій, у формі листа, що також є свідченням протиправності дій відповідача -1.

Суд критично оцінює аргументи відповідача стосовно того, що на момент звернення позивача з заявою про надання статусу учасника бойових дій, Порядок про надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413 не був приведений у відповідність до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції діяла правомірно не застосувавши до правовідносин з ОСОБА_2 діючі на момент їх виникнення норми Порядку, а керувалась лише положеннями Закону.

Суд зауважує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене, з метою захисту порушених прав ОСОБА_2, суд вважає за необхідне зобов'язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.06.2015 року про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням викладених висновків суду.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі України у справах ветеранів війни та учасників АТО надати йому статус учасника бойових дій, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 року №867 затверджено Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яким встановлено, що Міжвідомча комісія утворена Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Міжвідомча комісія є колегіальним органом, як суб'єкт владних повноважень наділена дискреційними повноваженнями, які полягають у можливості прийняття на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених Порядком, а саме: повернути документи; надати, відмовити у наданні або позбавити статусу учасника бойових дій.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, позовна вимога про зобов'язання Міжвідомчої комісії надати ОСОБА_2 статус учасника бойових дій задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних дій, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям відповідача, суд виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.06.2015 року про надання статусу учасника бойових дій протиправними.

Зобов'язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.06.2015 року про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (вул. П. Осіпенко, 14/11, м. Вінниця, Вінницька область) сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 974,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції (пров. Музейний, 12, м. Київ).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий: Дончик Віталій Володимирович

Судді: Дмитришена Руслана Миколаївна

Заброцька Людмила Олександрівна