Справа № 210/5799/15-а
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5799/15-а
Провадження № 2-а/210/30/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"19" січня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, звернулася 14.12.2015 року до суду з позовом, в якому просила суд визнати незаконними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у врахуванні їй матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та зобовязати врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, та провести перерахунок пенсії з дати звернення за перерахунком пенсії, як працюючому державному службовцю з 28.03.2014 року в розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця на підставі довідки про заробітну плату № К-94-П від 01.12.2015 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 26.05.2010 року перебувала на обліку у відділі пенсійного забезпечення та їй призначена пенсія згідно ЗУ «Про державну службу». Загальний стаж роботи на момент призначення пенсії склав 37 років 7 місяці 24 днів, з яких 25 років 8 днів на державній службі. З 24.04.1985 року працювала інспектором по зверненням, з 01.02.1999 року головним спеціалістом по кадрах та з питань державної служби, з 03.01.2006 року головним спеціалістом з питань інформаційно-аналітичної роботи відділу праці та соціального захисту населення, з 13.10.2008 року начальником відділу праці та соціального захисту населення управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради.За період роботи з 26.05.2010 року по 27.03.2014 року вона отримувала пенсію, розраховану відповідно до Закону України «Про державну службу». 27.03.2014 року її звільнено за ст..38 КЗпП України. З 28.03.2014 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії як державному службовцю після звільнення з роботи, з урахуванням стажу роботи та заробітку за період роботи після призначення пенсії. 08.12.2015 року вона звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії державному службовцю на підставі довідки про заробітну плату № К-94-П від 01.12.2015 з врахуванням інших складових заробітної плати: надбавок за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, щомісячних премій, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат та з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації. В перерахункупозивачу було відмовлено згідно листа УПФУ у Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 09.12.2015 року за № 2533/02/37.

Відповідач ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Як на підставу необґрунтованості позову вказав, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та індексаціяне віднесені до заробітної плати державного службовця при обчислені пенсії (а.с. 19-20).

Відповідно до ч.4 ст.1832 КАС України, з урахуванням положень п. 1-4 ч.1 ст. 183-2 цього Кодексу розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 26.05.2010 року перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та їй призначено пенсію за віком на підставі статті 37 Закону України Про державну службу (а.с. 19).

Позивач 08.12.2015 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії як державному службовцю з урахуванням інших виплат, індексації, матеріальної допомоги згідно з довідкою № К-94-П від 01.12.2015 р. ( а.с.9).

Із повідомлення управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2015 року за № 2533/02/37 року вбачається, що позивачу відмовлено у включенні до заробітку, що враховується при обчисленні пенсії державного службовця отримувана нею матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки вказані виплати є одноразовими та не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ст.33 Закону України Про державну службу (а.с. 8).

Згідно довідки, виданої за місцем роботи позивача Виконкомом Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № К-94-П від 01.12.2015 складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, вбачається що ОСОБА_3: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у 2012 році становила- 8152,35 грн., у 2013 році 10249,04 грн., у 2014 році 1803,20 грн., за цей же період їй виплачено премії : у 2012 році 11739,37 грн., за 2013 рік 26091,33 грн.; у 2014 році 4868,64 грн.; премії до державних, професійних свят та ювілейних дат за цей же період становили: у 2012 році - 2002,00 грн. , у 2013 році 2350,00 грн., у 2014 році 500,00 грн. ; інші виплати (оклад, ранг, вислуга, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати) за 2012 рік 20045,90 грн., за 2013 рік 9554,46 грн. При цьому, на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. (а.с. 10-12).

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Про державну службу, які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про державну службу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року внесено зміни в Закон України «Про державну службу» та у статті 37 у частині першій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Однак, поширення норм Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, яким внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу», не має сили зворотної дії.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України Про державну службу визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 статті 33 цього ж Закону передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (яка є чинною на момент призначення пенсії позивачу).

У пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Аналіз наведених положень законодавства України дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (у відповідній редакції) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Крім того, відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 1/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У своїй постанові від 04 березня 2014 року у справі №21-350а13 Верховний Суд України, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи NN 21-125а13, 21-97а13 відповідно), а також в постанові від 20.02.12р. (справа № 21-430а11).

Суд зазначає, що наведена правова позиція є обов'язковою як для суду, так і для управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зазначено у частині першій статті 244-2 КАС України, за змістом якої: рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Посилання відповідача на те, що з 01 червня 2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються та не перераховуються, тому суд має відмовити у позові, не відповідають положенням Конституції та ст. 9 КАС України.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, визначаючи відсотковий розмір від заробітної плати для перерахунку пенсії, суд враховує, що на момент виходу на пенсію Позивача, згідно чинній станом на 26 травня 2010 року редакції ст. 37 Закону України "Про державну службу" він становив 80%, тому на підставі ст. 22 Конституції України, має визначатись саме в розмірі 80 % від заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування, а не в розмірі 60% - на момент звернення до пенсійного фонду із заявою про перерахунок.

В противному випадку, буде мати місце звуження прав Позивача, що є недопустимим.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України на субєкта владних повноважень покладено обовязок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень в разі, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, а саме включення в розрахунок пенсії матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та індексацію заробітної плати, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки на день виходу на пенсію умови і порядок призначення, виплати та перерахунку пенсії державного службовця були визначені статтею 37 Закону (у відповідній редакції) тому, вимоги ОСОБА_3 щодо належного розрахунку пенсії, виходячи із 80 % заробітної плати, є законними та обґрунтованими. Позивач має законне право на одержання пенсії державного службовця у розмірі 80 % з дати призначення пенсії і без обмеження її граничного розміру, незалежно від змін, що вносилися до статті 37 Закону України «Про державну службу», оскільки вони стосуються виключно новопризначених пенсій.

З урахуванням наведеного, відповідач неправомірно, при призначенні ОСОБА_3 пенсії, не включив у її заробіток (дохід) для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних і професійних свят та індексацію заробітної плати.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області безпідставно відмовило позивачу в проведенні перерахунку та виплат пенсії за період з 28.03.2014 року у відповідності із ст.ст. 33, 37 Закону України Про державну службу.

Частиною другою статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням строку, визначеного ст. 99 КАС України.

Так, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Закон України «Про державну службу» та зміни до нього офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття. Отже, положення цього правового акту є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з цим позовом 14 грудня 2015 року, а також те, що позивач просить задовольнити позов починаючи з дати звернення за перерахунком пенсії, як державному службовцю, тобто з 28.03.2014 року, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_3 за період з 28 березня 2014 року по 07 грудня 2015 року, включно, залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

У відповідності до ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частин 3,6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що спір, що розглядається є немайновим та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 487,20 грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне їх стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України Про державну службу, ч.1 ст. 66, ч. 2 ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст.ст. . 7-11, 18, 71, 99, 100, 160, 161, 162, 256, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити часково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_3 у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області врахувати ОСОБА_3 матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, та провести перерахунок пенсії починаючи з 08 грудня 2015 року в розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця на підставі довідки про заробітну плату № К-94-П від 01.12.2015 року.

Позов в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області врахувати ОСОБА_3 матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, та провести перерахунок пенсії за період 28.03.2014 року по 07.12.2015 року, включно, в розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця, залишити без розгляду.

У задоволенні позову в інший частині відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Зобов'язати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виконати постанову негайно у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Розяснити, що згідно з ч.2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_3 судові витрати у загальній сумі 487 грн. 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її копії отримання, з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р. Є. Скотар