Справа № 804/14828/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з'явився (заява про розгляд справи без його участі)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги, -
До суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-484 У від 14.06.2013р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного внеску, та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, що є достатньою підставою для несплати єдиного соціального внеску. Також зазначає, що судом вже була розглянута адміністративна справа за його позовом щодо неправомірності нарахувань ЄСВ за періоди 2011-2013 років, та була винесена постанова якою визнано неправомірним нарахування відповідачем недоїмки о ЄСВ.
Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що умови призначення пенсії за віком визначені ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. ОСОБА_3 отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за списком №1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з чим, буде мати право на добровільну сплату єдиного внеску після досягнення пенсійного віку відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який буде досягнуто в січні 2018р., отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача до суду не зявився, згідно письмових заперечень від 29.10.2015р. просив розглянути справу без його участі.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області як пенсіонер та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, пенсію призначено за зверненням ОСОБА_3 згідно протоколу від 7 березня 2008 року №259, у якому визначено: вид пенсії за віком, умови призначення робота за Списком 1, пенсію призначено з 6 січня 2008 року.
Позивач також перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області як фізична особа субєкт підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування платник єдиного податку.
На підставі даних картки особового рахунку позивача та відповідно до статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування управлінням Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позивачу виставлено вимогу від 14 червня 2013 року №Ф-484У про сплату недоїмки на суму 9776,75 грн.
Управлінням Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області супровідним листом від 23 вересня 2015 року №7293/02/13 повідомлено ОСОБА_3, що заборгованість зі сплати єдиного внеску згідно вимоги від 14.06.2015р. №Ф-484У в сумі 9776,75грн. виникла за період: з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. - 4010,30 грн., з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. - 4572,42 грн., з 01.01.2013р. по 01.07.2013р. 1194,03грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2014р. по справі №804/171/14, яка набрала законної сили 21.04.2014р., що підтверджується Витягом з ЄДРСР, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до відповідача 1 Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідача 2 Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату недоїмки від 7 жовтня 2013 року №Ф-543, прийняту Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У вказаній постанові суду зазначено, що суд доходить висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області неправомірно нараховано позивачу до сплати суми єдиного внеску за 2011-2013 роки, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_3 за правилами частини четвертої статті 4 Закону №2464 звільнений від сплати за себе єдиного внеску, отже, вимога від 7 жовтня 2013 року №Ф-543 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відносини у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до п.3 ст.11 Закону №1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності є застрахованими особами.
Зазначені особи є страхувальниками та платниками страхових внесків до Пенсійного фонду (п.5 ст.14, ч.1 ст.15 Закону №1058).
Статтею 1 Закону №1058 визначено поняття "пенсія" - як, щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Порядок сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування визначений Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року №2464-VІ (далі Закон №2464).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
ОСОБА_5 частини четвертої вказаної статті особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.
Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлені види державних пенсій:
а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років;
б) соціальні пенсії.
Загальними умовами для виникнення права на пенсію за віком чоловіків, згідно статті 12 вказаного Закону, є досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Статтею 13 вказаного закону передбачено призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку доводам відповідача, суд зазначає, що він посилається на загальну норму призначення пенсії за віком, проте позивачу фактично призначена пенсія за віком з 2008 року, і отримання її за загальним віком та стажем або пільговим, не змінює виду трудової пенсії.
Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у 2011-2013 роках обрав спрощену систему оподаткування, є пенсіонером за віком та отримував у спірному періоді пенсію за віком, що є підставою для звільнення позивача від сплати за себе єдиного внеску.
З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання відповідача на визначення поняття "пенсійний вік" виключно за нормами Закону № 1058, оскільки законодавством встановлено чітке посилання на зменшення, встановленого статтею 26 Закону №1058, пенсійного віку певної категорії громадян.
Так, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що до позивача не може бути застосовано положення ч.4 ст.4 Закону №2464, оскільки позивач не досяг 60-річного віку, тому що вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску виключно всіх пенсіонерів за віком. Також, законодавець зазначеною нормою не виключає осіб, які є пенсіонерами та отримують пенсію за віком на пільгових умовах.
Також суд звертає увагу, що заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску згідно оскаржуваної вимоги від 14.06.2015р. №Ф-484У в сумі 9776,75грн. виникла за період: з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. - 4010,30 грн., з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. - 4572,42 грн., з 01.01.2013р. по 01.07.2013р. 1194,03грн., що підтверджується ОСОБА_5 УПФУ у Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.09.2015 року №7293/02/13.
При цьому Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2014р. по справі №804/171/14, яка набрала законної сили 21.04.2014р., що підтверджується Витягом з ЄДРСР, адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 до відповідача 1 Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідача 2 Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату недоїмки від 7 жовтня 2013 року №Ф-543, прийняту Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області супровідним листом від 25 жовтня 2013 року за вих. №04-07-107/П повідомлено ФОП ОСОБА_3 про несплату у період з 1 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року єдиного соціального внеску, у звязку із чим на особовому рахунку позивача виникла недоїмка: за 2011 рік в сумі 4010,30 грн., за 2012 рік 4572,42 грн., з 1 січня 2013 року по 30 червня 2013 року в сумі 2388,06 грн.
У вказаній постанові суду зазначено, що суд доходить висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області неправомірно нараховано позивачу до сплати суми єдиного внеску за 2011-2013 роки, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_3 за правилами частини четвертої статті 4 Закону №2464 звільнений від сплати за себе єдиного внеску, отже, вимога від 7 жовтня 2013 року №Ф-543 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
ОСОБА_5 ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суд оцінює критично посилання позивача про понесення ним витрат на правову допомогу в розмірі 1050грн., оскільки доказів сплати зазначеної суми позивачем до суду не надано.
Крім того, згідно ОСОБА_6 з Договору про надання послуг консультування та юридичних послуг адвоката від 01.09.2015р. та ОСОБА_2 виконаних робіт від 02.10.2015р., виконавцем замовника (позивача) зазначено ОСОБА_6, проте як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у суді представляв ОСОБА_4 Таким чином, клопотання позивача в частині відшкодування витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню
Разом з тим, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 487,20грн., що підтверджується платіжним дорученням та фіскальним чеком від 03.10.2015р.
ОСОБА_5 ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Аналізуючи вищевказані норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що правомірність дій відповідача при винесенні оскаржуваної Вимоги останнім не доведена, позовні вимоги обґрунтовані, отже підлягають задоволенню, а порушене право поновленню шляхом визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки №Ф-484У від 14.06.2013р.
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про сплату недоїмки №Ф-484У від 14.06.2013р.
Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму сплати судового збору в розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1