Справа № 2а/1522/4089/11
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2016 р. К/800/30643/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ємельянової В.І.,

Амєліна С.Є., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року по справі № 2а/1522/4089/12

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. звернулась до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року по справі № 2а-1522/4089/11.

Заяву обґрунтувала тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області 22 грудня 2010 року провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до наказу Міністра оброни України від 28 липня 2008 року № 377, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів та здійснити її виплату, з урахуванням проведених виплат.

Зазначила, що через відсутність коштів не виплачена нарахована заборгованість, що на думку заявника є наявними обставинами, які ускладнюють виконання постанови суду.

Просила в частині рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити несплачену суму пенсії змінити на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача несплачену суму у розмірі 11622,39 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, заяву задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови Львівського Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року у справі № 2а-1522/4089/11 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суми 11622,39 грн.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої і апеляційної інстанцій та у задоволенні заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 27 вересня 2013 року задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача з 22 грудня 2010 року провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до наказу Міністра оброни України від 28 липня 2008 року № 377, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів та здійснити її виплату.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторонни виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Аналіз статті 263 КАС України дає підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року № 21-394а14 та № 21-475а14, від 13 січня 2015 року № 21-604а14, від 17 лютого 2015 року № 21-622а14.

Статтею 229 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 КАС України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне судові рішення, ухвалені цими судами, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. про зміну способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом п`яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Амєлін С.Є.

Загородній А.Ф.