Справа № 823/5288/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

05 лютого 2016 року справа № 823/5288/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Сосюрі Ф.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, представника відповідача 1 ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (відповідач 1), начальника УМВС України в Черкаській області (відповідач 2), про визнання наказу неправомірним, зобовязання вчинити дії та зобовязання нарахувати пенсію,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2015 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (відповідач 1), начальника УМВС України в Черкаській області (відповідач 2), у якій просить:

- визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, у звязку з чим поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду та відкрити провадження;

- визнати наказ УМВС України в Черкаській області від 27.03.2000 №51 щодо звільнення позивача неправомірним;

- зарахувати час з 27.03.2000 до 01.03.2005 включно, як час служби позивача на посаді дільничного інспектора Соснівського РВ (м. Черкаси) УМВС України в Черкаській області;

- в особовій справі позивача скасувати догану по заяві ОСОБА_3, у звязку з остаточним виправданням позивача з приводу її затримання;

- зобовязати УМВС України в Черкаській області сплатити позивачу 507465 грн. за спричинення моральної шкоди;

- зобовязати УМВС України в Черкаській області вчинити дії, щодо оформлення та подання необхідних документів до головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, з метою нарахування позивачеві пенсії, за наявною у позивача вислугою років служби в ОВС;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області нарахувати позивачу пенсію за наявною у позивача вислугою років служби в ОВС та сплатити позивачу 507465 грн. спричинено матеріальної шкоди у вигляді нарахованої пенсії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2016 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання для встановлення поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду і обґрунтованості їх доказами на 28.01.2016 о 12 год. 00 хв. Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 попереднє судове засідання відкладено до 05.02.2016 до 12 год. 00 хв.

До початку судового засідання через канцелярію суду представником відповідача 2 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до суду. У обґрунтування клопотання зазначено, що позивач звертався з вимогами про надання йому витягу з наказу про його звільнення з ОВС, ще в вересні 2006 року, що підтверджує копія відповіді Управління МВС України в Черкаській області від 27.09.2006 № 14/14-с-103. Враховуючи зазначене, позивач був обізнаний (про порушення свого права, як він вважає) з причинами його звільнення з ОВС та з оскаржуваним наказом від 27.03.2000 № 51, оскільки звертався до УМВС України в Черкаській області з заявами на які йому було надано відповідь та витяг з наказу.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, зазначивши, що йог обуло звільнено з ОВС 27.03.2000, а копію наказу про його звільнення позивач отримав лише 08.08.2006. Позивач посилався на ст. 233 Кодексу законів про працю України, введеного в дію з 01.06.1972 Законом Української РСР від 10.12.1971 № 322-VIII (далі - Кодекс № 322), відповідно до абз. 2 якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Також позивач зазначав, що з приводу його звільнення та призначення йому пенсії за вислугою років в ОВС він звертався 04.09.2015 з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси, який ухвалою відмовив у відкритті провадження та розяснив право на звернення до Черкаського окружного адміністративного суду. 22.10.2015 апеляційний суд Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу судді Соснівського районного суду м. Черкаси про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Черкаській області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, про оскарження рішень та зобов'язання вчинити дії, щодо призначення пенсії та відшкодування шкоди, заподіяної рішеннями посадових осіб залишено без змін.

З огляду на викладене позивач просив визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Представник відповідача 1 зазначене клопотання підтримала та просила суд залишити позовну заяву без розгляду у звязку із пропуском позивачем строків звернення до суду.

Відповідача 2 у попереднє судове засідання свого представника не направив, причин його неявки суду не повідомив, про дату час та місце судового засідання був повідомлений у належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 1, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки мають важливе значення для захисту порушених прав та адміністративного судочинства. У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб'єктів з погляду на її своєчасність.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

Строк звернення до суду може бути загальним або спеціальним. Спеціальний строк звернення до суду залежать від суті позову, зокрема позов щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць.

Якщо незаконний акт порушує права чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин, то спір є публічно-правовим, належить до юрисдикції адміністративного суду і звернення з таким позовом здійснюється у строки, передбачені ст. 99 КАС України. Позовна давність до цих відносин не застосовується.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому слово «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Стаття 6 ЄКПЛ гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні ЄСПЛ «Іліан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень до суду у звязку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи. У рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» зазначено: «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалів часу мають вживати заходів, щоби дізнатись про стан відомого їм провадження».

У рішенні у справі (п.37) «Мушта проти України» (заява № 8863/06) ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

При зясуванні обставини поважності причин пропуску строку судом встановлено, що позивачем у позовній заяві зазначено, що копію наказу про його звільнення ним отримано 08.08.2006. Разом з тим, відповідно до скарги позивача на імя начальника УМВС України у Черкаській області, що підписана позивачем 31.07.2006 (а.с.17), позивач був обізнаний про його звільнення з органів внутрішніх справ України та про існування наказу від 27.03.2000 № 51.

Також, судом із змісту скарги від 31.07.2006 (а.с.17) встановлено, що згідно позиції позивача, 08.12.2004 його остаточно виправдано по кримінальній справі, що порушена відповідно до заяви громадянки ОСОБА_3 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Стосовно обізнаності позивача про існування наказу від 27.03.2000 № 51 також свідчить скарга ОСОБА_1 на імя начальника Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, що підписана позивачем 29.09.2006.

Суд не бере до уваги посилання позивача на ст. 233 Кодексу № 322, оскільки предметом даного позову не є стягнення належної позивачеві заробітної плати.

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що оскільки про своє звільнення, що відбулось 27.03.2000 він дізнався лише 08.08.2006 і в звязку з чим не мав можливості оскаржити порушення своїх прав в місячний строк з дня звільнення, оскільки вказана обставина не позбавляла позивача можливості звернутися до суду у визначений законом строк з дня коли він дізнався про порушення своїх прав, а саме з 08.08.2006.

Стосовно посилання позивача на звернення 04.09.2015 з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси, то зазначена обставина не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки з моменту коли позивач дізнався (отримав) оскаржуваний наказ і моментом звернення до Соснівського районного суду м. Черкаси пройшло більше 9 років.

Між тим, від з'ясування зазначених обставин залежить підхід у застосуванні наслідків пропущення строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що позивачем не надано доказів існування обєктивних непереборних обставини, що повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами у реалізації права на звернення до суду з 08.08.2006. Обставини, з якими сторона повязує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду з даним адміністративним позовом. Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду не знайшли свого підтвердження доказами та були спростовані доказами, наданими представником відповідача, а тому суд не встановив підстав для його поновлення. Підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст.100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і у ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про визнання наказу УМВС України в Черкаській області від 27.03.2000 №51 щодо звільнення ОСОБА_1 неправомірним та позовну вимогу про скасування в особовій справі позивача догани по заяві ОСОБА_3, у звязку з остаточним виправданням позивача з приводу її затримання належить залишити без розгляду у звязку із пропуском встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України строку звернення до суду.

Оскільки позовні вимоги про: зарахування часу з 27.03.2000 до 01.03.2005 включно, як часу служби позивача на посаді дільничного інспектора Соснівського РВ (м. Черкаси) УМВС України в Черкаській області; зобовязання УМВС України в Черкаській області сплатити позивачу 507465 грн. за спричинення моральної шкоди; зобовязання УМВС України в Черкаській області вчинити дії, щодо оформлення та подання необхідних документів до головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, з метою нарахування позивачеві пенсії, за наявною у позивача вислугою років служби в ОВС; зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області нарахувати позивачу пенсію за наявною у позивача вислугою років служби в ОВС та сплатити позивачу 507465 грн. спричинено матеріальної шкоди у вигляді нарахованої пенсії є наслідком задоволення позовної вимоги про визнання наказу УМВС України в Черкаській області від 27.03.2000 №51 щодо звільнення ОСОБА_1 неправомірним, то зазначені позовні вимоги, також, підлягають залишенню без розгляду у звязку із пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 99, 100 - 103, 111, п. 1 ч. 1 ст. 121, ст.ст. 160, 165, 167 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, начальника УМВС України в Черкаській області, про визнання наказу неправомірним, зобовязання вчинити дії та зобовязання нарахувати пенсію залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у загальному порядку.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рідзель

Ухвала складена у повному обсязі 08.02.2016.