Справа № 820/10224/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р.Справа № 820/10224/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Щербакової І.А.

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 820/10224/15

за позовом ОСОБА_6

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області треті особи ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо відмови в скасуванні реєстрації малолітнього ОСОБА_8, 2007 року народження в квартирі за адресою АДРЕСА_1;

зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області скасувати реєстрацію малолітнього ОСОБА_8, 2007 року народження в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області скасувати реєстрацію малолітнього ОСОБА_8, 2007 року народження в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_5 (далі-третя особа), не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог і в цій частині прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні третя особа та його представник, представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 (далі-позивач) , разом із батьками ОСОБА_9, ОСОБА_10 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 12).

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року, яке набрало законної сили 03.06.2015 року, за наслідками касаційного оскарження, згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на підставі ст.71 ЖК України визнано такими, що втратили право користування житлом адресою АДРЕСА_1. Зазначеним рішенням суду встановлено, що ці особи не проживали в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин.

05.03.2015року Головним управління Державної міграційної служби України в Харківській області проведена реєстрація в спірній квартирі малолітнього ОСОБА_8, 2007 року народження, за заявою його батька ОСОБА_5, який на цей час був зареєстрований в квартирі.(а.с.130-131)

Батьками малолітнього ОСОБА_8 є ОСОБА_5 - батько, ОСОБА_14 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.126).

29.07.2015 року позивачка звернулася з заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування реєстрації малолітнього ОСОБА_8, 2007 року народження в спірній квартирі, до якої надала рішення Московського районного суду м. Харкова та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015р. (а.с. 28-30).

31.08.2015 року відповідачем надано відповідь позивачу про те, що реєстрація ОСОБА_8 здійснена правомірно , для зняття з реєстрації малолітньої особи необхідно звернутися до суду (а.с. 31).

На момент звернення до відповідача з вищевказаною заявою, батьки малолітнього ОСОБА_8 у спірній квартирі не зареєстровані та не проживали, що визнається третьою особою та підтверджується довідкою з місця проживання від 08.09.2015 року.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відмова у знятті з реєстраційної обліку малолітнього є необґрунтованою, оскільки вільний вибір місця проживання якого обмежений відповідно до ст.13 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та який є залежним від свого батька.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до положень ст.13 Закону України України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

Відповідно до ч.4 ст.29 Цивільного Кодексу України місцем проживання особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання його батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що місце проживання малолітнього ОСОБА_8 визначено його батьком ОСОБА_5

04 липня 2015р., на виконання рішення Московського районного суду м. Харкові від 22.08.2014р. ОСОБА_5 (батька дитини) знято з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1, а мати дитини - ОСОБА_14 зареєстрована в іншому місці , АДРЕСА_3.

Таким чином на час звернення позивача з заявою про зняття малолітнього ОСОБА_8 з реєстраційного обліку, жоден з батьків дитини в спірній квартирі не був зареєстрований та не проживав, отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача зняти з реєстраційного обліку в спірній квартирі малолітнього ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги, що скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини є порушенням його права на вільний вибір місця проживання, колегія суддів вважає помилковими, тому як ст. 13 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» вільний вибір місця проживання особи, що не досягла 14 років є обмеженим, та похідним від місця проживання його батьків, або одного з них.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням малолітнього ОСОБА_8, а тому відсутності підстав для зняття його з реєстраційного обліку згідно ст.7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до ст.7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: зокрема заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Право користування спірним житловим приміщенням малолітнього ОСОБА_8 було обумовлено реєстрацією в цьому приміщенні його батька- ОСОБА_3 В зв'язку з визнанням ОСОБА_5 таким, що втратив право користування спірним приміщення, та зняттям його з реєстраційного обліку, вільний вибір місця проживання малолітнього є обмеженим та залежним від свого батька.

Позивачем були надані відповідачу документи, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, зокрема рішення судів.

Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторно звертатися до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 820/10224/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 08.02.2016 р.