Справа № 817/3251/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3251/15

03 лютого 2016 року 17 год. 07хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Босик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доДержавної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3176284 від 08.06.2015.

Позивач не погоджується з вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, вважає його неправомірним, безпідставним, таким, що не ґрунтується на об'єктивних обставинах справи та суперечить чинному законодавству України з наведених нижче підстав.

Так, вказує, що при винесенні податкового повідомлення-рішення №3176284 від 08.06.2015 року не було враховано всі фактичні обставини по справі, не зазначено належний розрахунок сум земельного податку.

Звертає увагу на той факт, що в 2014 році було сплачено земельний податок з фізичних осіб у розмірі більшому, ніж було визначено Законом. Переплата становила 12970,80 грн. Відповідно при винесенні податкового повідомлення - рішення не можливо встановити, відсутності доданого належного розрахунку розміру земельного податку чи дана сума переплати врахована чи ні.

Крім того, зазначає, що протягом 2014 року земельна ділянка несільськогосподарського призначення загальною площею 2894 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 перебувала під арештом та в Рівненському міському суді, де розглядався спір щодо права власності на зазначену вище земельну ділянку. Всі необхідні підтверджуючі документи про арешт земельної ділянки та розгляд спору стосовно права власності на вищевказану земельну ділянку у Рівненському міському суді було надано податковому інспектору ДПІ у м. Рівному із зазначенням про фактичне невикористання такої ділянки та відсутністю власника до набрання рішенням Рівненського міського суду про визнання права власності, законної сили.

Вважає, що обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

На думку позивача, якщо органи місцевого самоврядування не оприлюднили та не надали у встановлені чинним законодавством терміни відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішень щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам, плата за землю в 2015 році справляється відповідно до вимог п.п. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Кодексу із застосуванням ставок земельного податку 2014 року з урахуванням коефіцієнта індексації -1,249.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що контролюючий орган при прийнятті оспорюваного у справі рішення не з'ясував всіх фактичних обставин справи, просила позовні вимоги задовольнити повністю та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача пояснила суду, що у випадку, коли органи місцевого самоврядування не оприлюднили та не надали у встановлені чинним законодавством терміни відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішень щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам, плата за землю в 2015р. справляються відповідно до вимог Податкового кодексу України із застосуванням ставок земельного податку 2014 р. з урахуванням коефіцієнта індексації.

Вказує, що сума податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб, визначена відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» від 14.01.2015р. №6-28-0-22-215/2-15, де коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становлять на 2014рік - 1,249.

Крім того, пояснила, що в 2014 р. позивачем було сплачено земельний податок з фізичних осіб у розмірі більшому, ніж передбачено законом, переплата станом на 2014 рік - 12 970,65грн.

При визначенні суми земельного податку враховувалось нормативно грошова оцінка земельної ділянки, та, оскільки органами місцевого самоврядування не подали рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг з сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам, то враховувався коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, а саме: 2 706 836,58грн. * 124,9 = 33 808,43 грн.

Сума податкового повідомлення-рішення складається без врахування переплати, оскільки платником не було подано до податкового органу заяви щодо перерахування коштів.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 р. №2768-111 (далі - Земельний кодекс), а справляння плати за землю - Податковим кодексом України від 02.12.2010 p. №2755-IV (далі - ПКУ).

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу використання землі в Україні є платним.

Відповідно до ст.269 ПКУ платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст.287.1 ПКУ власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом, 26.07.2013 між Управлінням комунальною власністю Рівненської міської ради та громадянкою України ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення - кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.7-10).

08.06.2015 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») № 3176284, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 33 808, 43 грн. та встановлений граничний строк сплати - 60 днів з дня вручення.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПКУ плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.

Як встановлено п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, який ведеться відповідним органом земельних ресурсів.

Згідно з п. 271.1 ст. 271 цього Кодексу базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації. Нормативна грошова оцінка є од нією із складових земельного кадастру.

Об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, земельні частки (паї), які перебувають у власності.

У відповідності до п. 286.5 ст. 286 ПКУ Нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

При цьому, суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів (пп. 14.1.125 ПКУ).

Ставки податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь та земель лісогосподарського призначення) диференціюють та затверджують органи місцевого самоврядування, виходячи із ставок податку, встановлених п.275.1 ст.275 ПКУ, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки, але не більше трикратного розміру цих ставок податку, з урахуванням коефіцієнтів, встановлених п. 275.2 ст.275 ПКУ.

Згідно з п. 271.1 ст. 271 ПКУ базою оподаткування землі в Україні є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПКУ, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Статтею 289 ПКУ встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.п12.3.5 пп.12.5 ст.12 ПКУ, у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами ПКУ, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього ПКУ із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період).

В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПКУ).

Отже, якщо рішення органів місцевого самоврядування щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, прийнято та офіційно оприлюднене відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня наступного бюджетного року (з початку планового періоду).

У разі оприлюднення рішення органів місцевого самоврядування щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, після 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ході розгляду справи встановлено, що при визначенні суми земельного податку враховувалось нормативно грошова оцінка земельної ділянки, та, оскільки органами місцевого самоврядування не подали рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг з сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам, то враховувався коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, а саме: 2 706 836,58грн. * 124,9 = 33 808.43 грн.

Оцінюючи дії контролюючого органу в частині визначення суми земельного податку, суд врахував дані (відомості) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 52) та лист Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 №6-28-0 22-215/2-15 про індексацію нормативної грошової оцінки земель (а.с. 53-54).

Суд констатує, що сума податкового повідомлення-рішення складається без врахування переплати позивача в розмірі 12 970, 65 грн. в силу приписів п. 43.4 ст. 43, пп. 2 п. 1 ст. ст. 87 ПКУ, оскільки платником не було подано до податкового органу заяви щодо перерахування коштів.

Так, ст. 43.4 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Також, п. 2 ст. 87.1. ПКУ передбачено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Щодо твердження позивача про перебування під арештом земельної ділянки та розгляд спору в Рівненському міському суді щодо права власності на земельну ділянку і відповідних доводів про фактичне невикористання даної земельної ділянки та відсутністю власника до набрання рішення Рівненського міського суду про визнання права власності, то суд погоджується з позицією відповідача, що законодавством передбачено, що у випадку, коли право власності на нерухоме майно виникло та зареєстроване відповідно до законодавства то державний реєстратор лише підтверджує факт виникнення такого права власності шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За встановлених обставин суд приходить до висновків, що відповідачем доведено належними доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, позовні вимоги до задоволення не підлягають повністю.

З врахуванням приписів ст. 94 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.