Справа № 686/19641/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/19641/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Демінська А.А.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

04 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Ватаманюка Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

24.09.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови включити в заробітну плату при обчисленні їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" суми грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів та зобов'язання відповідача здійснити нарахування її пенсії з 02.09.2011 року в розмірі 89%, включивши до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до довідки № 02.03-5465 від 14.09.2015 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому розглянути заяву ОСОБА_2 від 15.09.2015 року про здійснення розрахунку її пенсії з урахуванням грошової допомоги при виході на пенсію в розмірі 10-ти місячних посадових окладів на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про складові заробітної плати від 14.09.2015 року за вих. № 02.03-5465 та прийняти рішення про включення грошової допомоги в розрахунок її пенсії або відмову в цьому відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нової, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

З 02.09.2011 року ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Під час призначення пенсії відповідач не врахував грошової допомоги при виході на пенсію в розмірі десяти посадових окладів, що була виплачена позивачу в жовтні 2011 року згідно наказу від 03.10.2011 року №83 в сумі 25580,00 грн.

15.09.2015 року позивач звернулась із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії із врахуванням суми виплаченої грошової допомоги при виході на пенсію в розмірі десяти посадових окладів. До заяви було надано довідку Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про складові заробітної плати від 14.09.2015 року №02.03-5465.

Як вбачається із листа-відповіді від 22.09.2015 року №465/Д-12, законні підстави для врахування грошової допомоги при виході на пенсію в розмірі десяти посадових окладів для обчислення пенсії позивача відповідно до довідки від 14.09.2015 року №02.03-5465 відсутні, оскільки зазначена допомога не є надбавкою або премією.

Крім того, відповідачем було зазначено, що зазначену відповідь можливо оскаржити в судовому порядку.

Відтак, позивач, розцінюючи відповідь як відмову, оскаржила її до суду.

Суд першої інстанції, зобов'язуючи відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.09.2015 року, виходив з того, що ним було надіслано позивачу 22.09.2015 року лист-відповідь № 465/Д-12, однак, будь-якого рішення (щодо задоволення або відмови) прийнято не було.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, оскаржив його до апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія не погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті спірних відносин, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80-90 відсотків (залежно від стажу) суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до пункту 2 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170, до виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належить одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

З аналізу наведених норм, апеляційний суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога при виході на пенсію у розмірі 10 посадових окладів не може бути включена до розрахунку при обчисленні пенсії позивачки, оскільки страхові внески з одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, яка була виплачена ОСОБА_2 при звільненні, не стягувалися.

За таких умов, апеляційний суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 щодо зобов'язання відповідача здійснити нарахування її пенсії з 02.09.2011 року в розмірі 89%, включивши до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до довідки № 02.03-5465 від 14.09.2015 року, задоволенню не підлягає.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до висновку суду першої інстанції про те, що за результатами розгляду заяви позивача відповідачем будь-якого рішення (ані про задоволення заяви, ані про відмову в цьому) прийнято не було, оскільки це судом першої інстанції встановлено не було, додаткові докази ним не витребовувалась та матеріалами справи не підтверджено.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі належно дав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.