Справа № 22-а-8727/08
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2010 р.Справа № 22-а-8727/08

Категорія: 2.19.5Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

при секретарі Скоріній Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Одеського обласного військового комісаріату на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому зазначав, що відповідач в порушення ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про статус ветеранів війни»не здійснював дії щодо підвищення його пенсії на 350% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2008 р. до участі у справі у якості співвідповідача був залучений Одеський обласний військовий комісаріат, дії, якого щодо не нарахування йому пенсії за період з 01.01.2004 р. по 01.07.2006 р. в належному обсязі позивач просив визнати протиправними.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008 року позов ОСОБА_1 був задоволений частково.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії Одеського обласного військового комісаріату щодо не нарахування ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із розмірів, встановлених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»за період з 01.01.2004 року по 01.07.2006 року.

Зобов'язав Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок раніше виплаченої надбавки до пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, передбаченої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»в розмірах, визначених цими нормами законів, які діяли у відповідній редакції за період з 01.01.2004 року по 01.07.2006 року та виплатити заборгованість по цій надбавці. В задоволенні решті позовних вимог, суд першої інстанції - відмовив.

Відповідачі не погодившись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі просили його скасувати та постановити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушення судом при його ухваленні норм матеріального права.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції позивач та представник Одеського обласного військового комісаріату не зявилися.

Згідно до ч.4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Апелянт, в особі Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Зясувавши обставини справи, проаналізувавши доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню на наступних підставах

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права на наступних підставах.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України та учасником бойових дій.

Як встановлено статтею 13 Закону України № 3551-XII від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»від 09.04.1992 року пенсії за вислугу років інвалідам війни 2-ї групи виплачуються з надбавкою у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком.

Абзац 1 частини 1 статті 28 Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлює, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. Виходячи з вказаної норми, позивач повинен був отримувати надбавку до пенсії в розмірі 350% прожиткового мінімуму.

Але позивач за період з 12.01. 2005 року по 01.01.2006 року отримував надбавку до пенсії в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1/2002, виходячи із розміру мінімальної пенсії 19,91 грн.

З 01.01.2006 року та по теперішній час позивач отримує надбавку в розмірі 40% прожиткового мінімуму у звязку зі зміною редакції ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Слід зазначити, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо протиправності дій відповідачів, повязаних з виплатою позивачу пенсії у неналежному розмірі, однак при цьому суд помилився в даті її призначення і в даті останньої виплати.

Суд першої інстанції не врахував те, що виплата підвищення пенсії інвалідам війни першої та другої групи у розмірі 350% провадилася до 01.01.2006 року.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» внесено зміни до ст. 13 і виплата підвищення пенсії інвалідів війни другої групи з 01.01.2006 р. стала складати 40% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність.

Також, рішенням суду першої інстанції помилково було поширено на період з 01.01.2004 року дія ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»якою встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність.

Суд, не звернув увагу на те, що ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ч. 1 розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23.12.2004 року набрала чинності з 12.01.2005 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не може бути використана в період з 01.01.2004 року по 12.01.2005 року.

Підставами для скасування судового рішення й ухвалення нового рішення, згідно до вимог ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Одеського обласного військового комісаріату на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008 року задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2008 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Одеського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Одеського обласного військового комісаріату щодо не нарахування ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із розмірів, встановлених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»за період з 12 січня 2005 року по 01 січня 2006 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру раніше виплаченої надбавки до пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із розмірів, встановлених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в розмірах, визначних цими нормами законів, які діяли у відповідній редакції за період з 12 січня 2005 року по 01 січня 2006 року та виплатити заборгованість по цій надбавці.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складання її в повному обсязі.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова