Справа № 810/107/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/107/15

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа 810/107/15

У Х В А Л А

05 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фарм» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Фоззі-Фарм», у подальшому протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року замінено на правонаступника – товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фарм» (далі – Позивач, ТОВ «Фоззі-Фарм»), звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі – Відповідач, ДПІ у Києво-Святошинському районі), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення від 14.10.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

- вимогу від 22.10.2014 року №Ф-603 про сплату суми недоїмки з суми єдиного внеску.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 18.01.2016 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 187 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а клопотання про звільнення від сплати судового збору визнано необґрунтованим.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків – десять днів з моменту отримання копії ухвали від 18.01.2016 року. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано Відповідачем 22.01.2016 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ДПІ у Києво-Святошинському районі до канцелярії суду 28.01.2016 року було подано заяву про усунення недоліків, в якій просила звільнити її від сплати судового збору, оскільки кошторис Відповідача на 2016 рік не затверджено.

Надаючи оцінку такому твердженню Апелянта, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже було зазначено в ухвалі від 18.01.2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, відповідно до положень ст. 88 КАС України визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, оскільки заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить доказів скрутного майнового стану особи та неможливості Відповідача забезпечити сплату судового збору у встановленому Законом розмірі, суд вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 08.09.2015 року у справі №21-5496а15.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Апелянтом не було усунуто недоліки, визначені в ухвалі від 15.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212 КАС України, суд, –

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фарм» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, – повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя Степанюк А.Г.