Справа № 812/1390/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2016 р. м. Київ К/800/28015/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області (далі - Відділ ДВС) про зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк») на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 1 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 пред'явив в суді вказаний позов, в якому просив зобов'язати Відділ ДВС зняти арешт з автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4, 1993 року випуску, накладений постановою від 13 квітня 2011 року ВП № 24176054 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування позову зазначив, що Відділом ДВС накладено арешт на нерухоме майно, що належить йому на праві власності, згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24 березня 2011 року у справі № 2-343/11, що набрало законної сили. Вважає, що накладений арешт перешкоджає користуватися належним йому майном, оскільки на час накладення арешту знаходилось в його користуванні та розпорядженні, а також порушує його права як власника.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 1 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 13 квітня 2011 року ВП № 24176054 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині арешту автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4

У касаційній скарзі ПАТ «Ерсте Банк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою цієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За перевіркою матеріалів справи встановлено, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24 березня 2011 року визнано дійсним договір купівлі - продажу автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску та причеп КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску. Вказане рішення 4 квітня 2011 року набрало законної сили.

13 квітня 2011 року заступником начальника Відділу ДВС Марковим О.В. прийнято постанову ВП № 24176054 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконання виконавчого листа № 6-2345, виданого 28 січня 2011 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 122 037,94 гривень, відповідно до якої накладено арешт на: автомобіль HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_5, колір червоний, рік випуску 2007; автомобіль МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску; причеп КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску, що належать ОСОБА_5

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зняття арешту з автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску.

Однак, листом від 14 грудня 2012 року № 26247 в задоволенні заяви йому відмовлено, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав.

У даній справі ОСОБА_4 на вирішення суду фактично поставлено питання про зняття арешту з автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4, 1993 року випуску, накладеного постановою від 13 квітня 2011 року ВП № 24176054, оскільки вказане майно належить йому на праві власності, згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24 березня 2011 року.

Однак, спір про звільнення майна з-під арешту не є публічно-правовим, оскільки за суб'єктним складом та характером правовідносин не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке надано у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України, а отже, він не підлягає вирішенню відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Згідно із статтею 321 Цивільного кодексу України держава гарантує непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такий позов залежно від суб'єктного складу сторін спору розглядається за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Суди ж попередніх інстанцій визнаючи протиправною та скасовуючи постанову від 13 квітня 2011 року ВП № 24176054 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині арешту автомобіля МАN L 2000, державний номер НОМЕР_1, колір жовтий, 1995 року випуску та причепа КОGEL АРК, державний номер НОМЕР_2, колір жовтий, 1993 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4, безпідставно вийшли за межі позовних вимог, оскільки зазначене не змінює правову природу спірних відносин, відповідно до яких позов спрямований на звільнення майна з-під арешту, і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

За таких обставин, ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 1 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року скасувати.

Провадження у справі в порядку адміністративного судочинства закрити.

Роз'яснити право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников