Справа № 1715/1066/12 (2а/1715/65/1)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2016 р. м. Київ К/800/3617/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про перерахунок пенсії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як муляру, який постійно працював в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад за Списком 2, починаючи з моменту звернення в Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2012 року адміністративний позов задоволено; визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як муляру, який постійно працював в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад за Списком 2, починаючи з моменту звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області - 02.03.2009 р.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року залишено без змін постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2012 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року й прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з 07.08.1974 року по 21.03.1988 року та з 31.12.1992 року по 31.12.1997 року працював на посаді муляра в бригаді мулярів на будівництві нових об"єктів в СП "Пересувна механізована колона №4" та ПМК-1 , ПМК-16.

ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії, з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу за період 07.08.1974 року по 21.03.1988 року. Управлінням зазначено, що постановою Ради Міністерств СРСР від 22.08.1956 року № 1173 професія муляра за період 07.08.1974 року по 21.03.1988 року (на якій працював позивач) не була передбачена вказаною постановою.

Позивач, не погоджуючись з вказаною відмовою, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходили з того, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком є незаконним, оскільки характер та умови роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах у період з 07.08.1974 року по 21.03.1988 року та з 31.12.1992 року по 31.12.1997 року за Списком № 2, та підтверджений довідкою СП «Пересувна механізована колона № 4» від 06.04.2009 року та від 16.02.2009 року. Також факт перебування позивача у трудових відносинах в якості муларя за період з 07.08.1974 року по 21.03.1988 року встановлений рішенням Рівненського міського суду рівненської області від 10 червня 2010 року.

Проте, перевіривши матеріали справи щодо правомірності дій Управління Пенсійного Фонду України, суд касаційної інстанції не погоджується з таким висновком судів, оскільки даючи правову оцінку обставинам у справі та співоцінуючи їх із матеріалами справи, суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів попередніх інстанції не відповідають обставинам встановленим по справі.

Суть спору полягає у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивач з 07.08.1974 року по 21.03.1988 року та з 31.12.1992 року по 31.12.1997 року за Списком № 2.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Вказаним Порядком № 637 встановлено форму такої довідки.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 вищевказаного Порядку, для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Порядок врахування пільгового стажу за віком за результатами атестації робочих місць за умовами праці врегульований наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгову за віком пенсію». Відповідно до вимог п.4.4 зазначеного наказу, якщо атестація на робочих місцях була вперше проведена після 21.08.1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується 5-річний період роботи, що передує даті видання наказу про її результати та період роботи, впродовж наступних 5 років за умови, якщо впродовж цього часу на атестованих робочих місцях не змінювалися докорінно умови і характер праці, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах

У пункті 5 Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 зазначено, що позачергова атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу органів державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Пунктом 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 встановлено, що використання результатів атестації при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств і організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № № 1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення непрацюючих.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 07.08.1974р. по 21.03.1988р. (стаж роботи: 13 років 07 місяців 5 днів) та з 25.12.1992р. по 15.09.1999р. (стаж роботи: 6 років 8 місяців 22 днів) ОСОБА_4 працював на посаді муляра в бригаді мулярів на будівництві нових об'єктів в СП "Пересувна механізована колона №4" та ПМК-1, ПМК-16, що підтверджується записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками та рішенням Рівненського міського суду від 10.06.2010 року.

Суд касаційної інстанції погоджується із встановленим фактом позивача зарахувати період його роботи з 07.08.1974р. по 21.03.1988р. до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії відповідно до Списку № 2.

Проте, призначаючи ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як муляру, який постійно працював в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад за Списком 2, включаючи період з 25.12.1992р. по 15.09.1999р. та даючи правову оцінку діям Управління Пенсійного фонду України, суди попередніх інстанцій не дослідили під час судового розгляду справи факт проведення атестації робочого місця за період роботи позивача з 25.12.1992р. по 15.09.1999р., яка є необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на те, що зазначені обставини мають суттєве значення для визначення правових норм, які слід застосовувати до спірних правовідносин, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати обставини у справі та давати їм оцінку, справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

За приписами ч.2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 222, 227, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець