Справа № 316/3/16-а
Суддя: Капустинський М. В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/3/16-а
Провадження № 2-а/316/20/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26.01.2016 рік м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

при секретарі: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодар адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративною позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що з 24 вересня 2015 року вона набула право на пенсію за віком на загальних підставах, 18 листопада 2015 року звернулась до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області з заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області позивачку було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні мені пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік. Однак, позивач не згодна з таким перерахунком пенсії, оскільки вважає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи повинно враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Вважає, що перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки вона не зверталась до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а вперше просила відповідача призначити їй пенсію за іншим Законом, крім того в частині третій статті 45 Закону №1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону. Вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи. При призначенні пенсії за віком відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення пенсії по іншому закону. Також зазначає, що їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», якй передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV звернувся вперше. Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років вона продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Таким чином, при призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», їй має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч.2 ст. 40 даного Закону, тобто із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Стосовно строку, з якого має бути призначена пенсія, позивачка зазначила, що у відповідності до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Оскільки вона звернулась до відповідача з заявою 18 листопада 2015 року (не пізніше трьох місяців), то пенсія їй має бути призначена з 24 вересня 2015 року.

Просить суд визнати неправомірними дій УПФУ в м.Енергодар Запорізької області щодо відмови у призначенні з 24.09.2015 року пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та про зобовязання УПФУ у м.Енергодар призначити та виплачувати пенсію за віком з 24.09.2015 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії з урахуванням проведених виплат.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву у якій вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності (а.с.36).

У судове засідання з`явився представник відповідача, який діє на підставі довіреності - ОСОБА_3 (а.с.41). Позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає дії УПФУ в м.Енергодар правомірними, надав усні пояснення, які фактично відповідають змісту письмових заперечень (а.с.32-34). Просить суд в задоволенні вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Як зазначено відповідачем (а.с.11): згідно матеріалів пенсійної справи позивача, загальний стаж роботи складає 39 років та 1 день, стаж зараховано по 31.10.2015 рік, коефіцієнт стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 (к.ст.) становить 0,52650; середня заробітна плата для обчислення пенсії становить 1902,86грн. = 1,58848 (К.з./пл.) х 1197,91 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007рік); загальний розмір пенсійної виплати складає 1164,17 грн. = 1001,86 грн. (розмір пенсії за віком) + 72,14 грн. (доплата до прожиткового мінімуму) + 90,17 грн. (доплата за 9 років понаднормативного стажу).

Тобто, при призначенні даного виду пенсії, відповідачем взято за основу показник середньої заробітної плати по народному господарству по Україні за 2007 рік та використано схему нарахування, яка застосовується при перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Суд не може погодитись з даними діями відповідача виходячи з наступного:

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно із вимогами ст.5 зазначеного Закону, останнім регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

А згідно зі ст.1 цього ж Закону, «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення. Таким законом є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон №2262-XII), яким встановлюються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб.

Статтею 7 Закону України № 2262-XII , передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

З аналізу положень ст.ст. 2, 9, 10, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положень ст.ст.5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається, що видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Натомість, обрання особою пенсії за віком замість пенсії за вислугу років, як визначено ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є призначенням пенсії, а не переведенням з одного виду пенсії на інший (ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р.).

Тому, з огляду на зазначене, до даних правовідносин не підлягає застосуванню норма, визначена ч.3 ст.45 Закону, відповідно до якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, відповідач здійснив неправомірні дії щодо нарахування розміру пенсії, порушив порядок та норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин та, приймаючи до уваги вказані вище норми діючого законодавства, орган пенсійного фонду мав призначити позивачу пенсію відповідно до положень ст.ст. 25, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд критично відноситься до доводів відповідача, оскільки в ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Відповідач ототожнює поняття: перехід та переведення, вид пенсії по Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією ч.3 ст.45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах однієї пенсійної справи.

У даному випадку, при призначенні пенсії за вислугу років відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншого виду пенсії по іншим нормам закону.

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - це пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком у нього виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший).

Тобто, пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу вперше, а тому, виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

З урахуванням того, що на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсію було призначено вперше, при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ст.40 даного Закону.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2012-2014 роки, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, із якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.).

Крім того, Верховний Суд України також висловлював свою позицію щодо застосування ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV. Зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31.03.2015, Суд дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом №2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії за віком, відповідачем позивачу не надано.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності. За нормами матеріального права суд кваліфікує спірні правовідносини, тобто дає їм правову оцінку. Застосування судом норм матеріального права полягає у співставленні встановлених судом обставин з ознаками норми матеріального права, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також у з'ясуванні відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників. Застосування судом норми процесуального права полягає у вчиненні процесуальних дій та ухваленні рішень, що обумовлені обставинами розгляду справи. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови позивачу в призначені пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік в розмірі 1197 грн. 91 коп.

Керуючись ст. ст. 6, 9-11, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Енергодар Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні 24 вересня 2015 року пенсії за віком відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне забезпечення" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м.Енергодар Запорізької області провести, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення, перерахунок та виплату пенсії за віком на загальних підставах відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 24 вересня 2015 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, а саме: з 29.01.2016 року.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М. В. Капустинський