Справа № 2-а-2743/11
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2743 /2011р.
ПОСТАНОВА

іменем України

17 червня 2011р. Іванківський районний суд Київської області в складі:

Головуючої - судді Тетервак Н.А.,

При секретарі - Онищенко В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю,відповідно до ст.. 39 Закону,в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком та доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю( 4 зона).

Позивач посилається на те, що він є інвалідом 2-ої групи, категорії 1, внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС .

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому, як інваліду 2-ої групи, щодо якої встановлено причинний зв»язок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю- в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком та доплата як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю .відповідно до ст.. 39 Закону, -в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивач просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення йому пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.50, 39 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов»язати відповідача провести перерахунок його додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю, відповідно до ст.50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне Пенсійне страхування», доплату як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території посиленого радіоекологічного контролю-в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи 01.09.2009 року.

В судове засідання позивач не з»явився.

Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 - є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А), інвалідом від захворювання зв»язаного з ЛНА на ЧАЕС та одержує додаткову пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інвалід 2групи та доплату як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю(5грн.20 коп.).

Проте,розмір його основної та додаткової пенсії не відповідає вимогам ст.ст. 50 ,39 Закону.

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.39, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст.22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Перерахунку пенсія позивача відповідно до ст.ст. 50,39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає з 21 травня 2010р., оскільки позивач звернувся з позовом до суду 21.11.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,128,158-163, 256 КАС України, ст.. 50, ст.39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ст. 50,ст.. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- неправомірними.

Зобов»язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи« та доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плат, починаючи з 21 травня 2010 року.

Стягнути різницю між нарахованими та виплаченими сумами.

Допустити негайне виконання рішення суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: