Справа № 2-а-2030/11
Суддя: Мельничук Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-2030/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2011 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мельничук Ю.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про зобовязання доплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Умані щодо не нарахування йому щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2006 року по теперішній час, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожитлового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, стягнення із відповідача недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року включно в сумі 7094 грн. 6 коп., зобов"язання відповідача здійснити нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2011 року в подальшому, посилаючись на те, що він належить до соціальної категорії "дитина війни" та відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач, всупереч діючому законодавству, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії, тому просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок недоплаченої щомісячної соціальної допомоги.

ОСОБА_1 народився 12 квітня 1940 року та належить до категорії "Дитина війни", що підтверджено пенсійним посвідченням №128728, яке видане управлінням праці та соціального захисту населення в м.Умань 29 серпня 1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції Закону, яким внесено зміни, №107-VІ (107-17) від 28.12.2007 року, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції Закону України №107-VІ (107-17) від 28.12.2007 року, визнано неконституційною, а відповідно до попередньої редакції ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.150 та ч.2 ст.152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені; закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Виходячи з вимог ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 22.05.2008 року.

Ч.3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.3,4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ст.8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

В ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що державні і соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються територіальними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Отже, обов'язок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивача, яка передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", покладено на управління Пенсійного фонду України в м.Умані Черкаської області, за місцем проживання позивача, тому управління ПФ України в м.Умані являється належним відповідачем по даній справі.

Ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" надає позивачу право на отримання щомісячно підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а наявність порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком для визначення розмірів пенсій, який визначений в ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відсутність мінімального розміру пенсії за віком для визначення розміру підвищень дітям війни, надбавок та інших виплат, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання підвищення до пенсії, яке передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції Закону України №107-VІ від 28.12.2007 року визнано неконституційною, а інший розмір законодавцем не визначено, тому при нарахуванні підвищення до пенсії дітям війни необхідно застосовувати ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що діяла до визнання КС України змін неконституційними.

Безпідставні посилання відповідача на невиплату підвищення до пенсії в належному розмірі, через відсутність коштів (не надходження коштів з Державного бюджету України) для забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За таких обставин позовні вимоги позивача в частині визнання відмови відповідача щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязання здійснити нарахування щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечення її виплати за період з серпня 2010 року по лютий 2011 року обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають задоволення, в іншій частині позовних вимог не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав належних обгрунтувань.

Позивачу виплачується надбавка дітям війни, але не в розмірі 30%, як передбачено Законом, а в меншому розмірі, тому виплачені кошти необхідно врахувати при перерахунку та виплаті позивачеві підвищення до пенсії, в розмірі, який передбачений ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі ст.ст.8, 22, 46, 64, 124, 152 Конституції України; ч.1 ст.1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, від 04.11.2000 року, ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», від 18.11.2004 року, №2195-ІV; рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008; керуючись ст.ст.2, 8, 18, 71, 183-2, 256 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Умані Черкаської області щодо відмови зробити перерахунок щомісячного підвищення щодо способу обчислення та розміру виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, за період з 25 серпня 2010 року по 25 лютого 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Умані Черкаської області, здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 25 серпня 2010 року по 25 лютого 2011 року, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період часу.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В. Мельничук