Справа № 673/1467/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/1467/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

02 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Моргун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Деражнянського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження №104510 від 26 червня 2015 року та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком, підвищивши її розмір на 10 відсотків розміру пенсії, з урахуванням пункту 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на те, що рішення необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача. В своїх запереченнях позивач просить апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області без задоволення, а постанову суду першої інстанції від 26 листопада 2015 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, а саме: представника відповідача - на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача і його представника - на підтримання рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 з 30 червня 1992 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області та отримує пенсію по інвалідності, яку з 09 вересня 2003 року їй призначено безстроково.

19 червня 2015 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, та їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, при розрахунку пенсії ОСОБА_2 не було встановлено підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 вищевказаного Закону в розмірі 10 відсотків (розпорядження №104510 від 26 червня 2015 року).

Тому, позивач звернулася до відповідача із заявою про надання роз'яснень щодо причин не встановлення їй підвищення розміру пенсії в розмірі 10 відсотків у порядку частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, листами від 18 вересня 2015 року № 459/М-6 та від 15 жовтня 2015 року №34/М-4 Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області була надана відповідь, згідно якої відповідач не вбачає законних підстав для встановлення підвищення розміру пенсії, так як позивачу і призначено пенсію за віком шляхом переведення пенсії по інвалідності, а тому до неї не застосовується норма частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стосовно підвищення пенсії на 2,5 відсотки за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач повинен був застосовувати при переведенні позивача на пенсію за віком норми частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки позивач народилась у період до 31.12.1961 року, а згідно зі статтею 26 зазначеного Закону до досягнення віку 60 років право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - для жінок, які народилися з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів суду апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, перерахунок, виплата пенсій здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших законів України.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Стаття 10 вказаного Закону передбачає, що особі яка має право одночасно на різні види пенсії призначається за її вибором один із видів пенсії.

За правилами статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки віку 57 років - для жінок, які народилися з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

У відповідності до вимог частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що законодавець пов'язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно того, що, незважаючи на отримання позивачем пенсії по інвалідності, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись з урахуванням вимог частини 3 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є правильним, а тому колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність такого права у позивача.

Таким чином, розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області від 26 червня 2015 року № 104510, є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши і перевіривши всі фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності та норми чинного законодавства, які застосовано до спірних відносин, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є помилковими та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних відносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 лютого 2016 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.