Справа № 820/10835/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 лютого 2016 р.

№ 820/10835/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

суддів - Панченко О.В., Бадюкова Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в якому просить суд визнати дії та бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду його звернень від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 та від 12.07.2015 року протиправними, та зобов'язати відповідача розглянути та провести перевірку доводів за його зверненнями від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 року, від 10.07.2015 року та від 12.07.20015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено норми Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», що унеможливлює реалізацію його права на отримання інформації.

Позивач у судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник Відповідача Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив. В судове засідання призначене на 25 грудня 2015 року надав письмові заперечення в яких у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що твердження позивача про бездіяльність та неналежний розгляд його звернень від. 30.03.2015, від 15.04.2015, від 27.05.2015, від 08.06.2015, від 06.07.2015, 09.07.2015, від 10.07.2015, 12.07.2015 є безпідставними , оскільки розгляд вищевказаних звернень позивача було доручено здійснити представнику Уповноваженого - начальнику Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_5, що підтверджується копіями реєстраційно-контрольних карток Секретаріату Уповноваженого з прав людини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем на адресу Уповноваженого Верховної Ради з прав людини направлено заяву від 30.03.02015 щодо складання адміністративного протоколу на дії та бездіяльність посадових осіб Міністерства освіти та науки України (а.с.156 - 157). Дане звернення зареєстровано Секретаріатом Верховної Ради України з прав людини за № С242466.15/20, про що свідчить реєстраційно - контрольна картка (а.с. 155). За результатами попереднього опрацювання звернення позивача було відкрито провадження, про що позивачу було повідомлено листом від 24 квітня 2015 року № С242466.15/20 - 03 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання прав на інформацію та права на звернення ОСОБА_5, (далі за текстом Представником Уповноваженого), а також повідомлено позивача про результати розгляду звернення додатково (а.с. 160). З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених у вищевказаному зверненні позивача, Представником Уповноваженого до Міністерства освіти та науки України направлено запит від 27.04.2015 № 16/15-С242466.15/20-03 (а.с. 161). У відповідь на вказаний запит листом від 15.05.2015 № 1/10-1698 за підписом тимчасово виконуючого обов'язки Міністерства освіти і науки України ( далі за текстом - Міністерство) ОСОБА_6 було повідомлено , що відповіді на звернення позивача від 08.02.2015 було надано Міністерством листами від 08.04.2015 № 1/11-5159 та від 22.04.2015 № 1/11-5851 (а.с. 166).

Поряд із цим, 29 травня 2015 року до Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшло звернення позивача від 27.05.2015, яке було зареєстроване № С245693.15/20 з проханням долучити до матеріалів попереднього звернення копії вищезазначених відповідей Міністерства на звернення позивача від 08.02.2015 та вжити відповідних заходів реагування (а.с.186). З даних копій документів відповідачем встановлено, що відповіді Міністерства на звернення позивача від 08.02.2015 були надані з порушенням строку, передбаченого Законом України "Про звернення громадян".

21 липня 2015 року було розпочато перевірку уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини за місцем знаходженням Міністерства (а.с.162). За результатами перевірки встановлено, що відповіді на звернення позивача від 08.02.2015 Міністерством надано з порушенням встановлених строків, у зв'язку з тривалим розглядом вказаного звернення та підготовкою відповіді на нього відповідальною особою, а саме заступником начальника відділу керівних кадрів Управління роботи з персоналом та керівними кадрами Міністерства ОСОБА_7

Враховуючи прохання позивача та встановлення під час перевірки працівниками Секретаріату Уповноваженого з прав людини наявності ознак адміністративного правопорушення за статтею 212-3 КУпАП, у зв'язку з порушенням Закону України "Про звернення громадян", ОСОБА_7, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно до вимог КУпАП запропоновано надати відповідні письмові пояснення та персональні дані, від чого вказана особа відмовилась.

28 липня 2015 року до УПФУ в Шевченківському районі м. Києві та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено запити з проханням надати персональні дані ОСОБА_7 для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 172-173). 11 серпня 2015 року та 20 серпня 2015 року до Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшли відповідно листи УПФУ в Шевченківському районі м. Києві та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с. 174 - 175). Так, УПФУ в Шевченківському районі м. Києві у листі від 06.08.2015 № 12631/05 повідомило про неможливість надання запитуваної інформації , оскільки її надходження до ПФ не передбачено нормативно - правовими актами (а.с. 174). В свою чергу листом від 06.08.2015 № 36210/10/26-59-11-06-06 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було надано частину запитуваних даних (а.с. 175).

Враховуючи необхідність отримання додаткових даних щодо посадових осіб Міністерства, які підлягають внесенню до протоколу про адміністративне правопорушення , до Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві направлено запит від 21.08.2015 № 11/15-С249652.15-2/20-23 (а.с.176). Відповідь на даний запит було надано листом Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві від 24.08.2015 № 1-16/вх6386-15, що надійшов до Секретаріату Уповноваженого з прав людини факсом 24.09.2015 (а.с. зворотній бік 176).

16 листопада 2015 року в приміщені Міністерства уповноваженою особою Секретаріату Уповноваженого з прав людини відносно ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 212-3 КУпАП (з урахуванням дати вчинення правопорушення) (а.с. 178) та 18 листопада 2015 року сформовану адміністративну справу, яку направлено до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду (а.с. 177).

Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи встановлено, що постановою № 761/35551/15-п від 25.12.2015 Шевченківського районного суду м. Києва провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ч.6 ст. 212-3 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу злочину (а.с. зворотній бік 39).

З вищевикладеного вбачається, що перевіркою уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини Міністерства встановлено, що відповіді на звернення позивача від 08.02.2015 Міністерством надано з порушенням встановлених строків, а відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва притягнуто не ту особу, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, у колегії суддів є всі підстави вважати, що з боку Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини наявна саме бездіяльність, яка полягала у ненадані відповіді позивачу на його звернення міністерством.

А отже, колегія суду дійшла висновку, що звернення позивача від 30.03.2015 та 27.05.2015 щодо складення протоколу на дії та бездіяльність посадових осіб міністерства освіти та науки України належно не розглянуто та відповіді дані відповідачем стосовно вищевказаних звернень не можна вважати змістовними та обґрунтованими.

Поряд із цим, колегією суддів встановлено, що 20 квітня 2015 року на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини від позивача надійшло звернення від 15.04.2015 про порушення Міністерством його права на звернення шляхом ненадання відповіді на звернення від 10.03.2015 р. та просив у разі підтвердження викладених обставин скласти протокол про адміністративне правопорушення (а.с.182-183), яке зареєстроване за № С243418.15/20, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою (а.с. 181).

Листом від 19.05.2015 № 16/15-С243418.15/20-23 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 позивачу повідомлено про те, що за його зверненням відкрито провадження, про результати якого буде повідомлено додатково (а.с. 187).

В ході провадження з метою повного та всебічного з'ясування обставин, викладених позивачем у зверненні від 15.04.2015 р., до Міністерства освіти і науки України направлено відповідний запит від 21.05.2015 р. № 16/15-С243418.15-1/20-23 (а.с. 188 ). Даний лист містив вимогу надати копії документів та задля вирішення питання щодо необхідності притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у порушенні Закону України «Про звернення громадян», забезпечити надання письмових пояснень із зазначенням персональних даних та явку до Секретаріату Уповноваженого з прав людини посадових осіб Міністерства, відповідальних за підготовку та направлення відповіді на звернення позивача від 10.03.2015.

12 червня 2015 року до Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшов лист Міністерства від 03.06.2015 № 1/10-1900, в якому повідомлялося, що запитувані документи були надані листом Міністерства від 15.05.2015 № 1/10-1698 (наданим у відповідь на запит Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 в рамках провадження, відкритого за зверненням Позивача від 30.03.201) (а.с. зворотній бік а.с. 188). Посадові особи Міністерства, відповідальні за розгляд звернення позивача від 10.03.2015, до Секретаріату Уповноваженого з прав людини не з'явились, пояснень не надали.

При цьому аналіз листа Міністерства від 15.05.2015 р. № 1/10-1698 (а.с. 189) свідчить про те, що ним надані документи, що стосувалися розгляду звернень позивача на Урядову гарячу лінію від 30.03.2015 (а.с. 185) та до Міністерства від 08.02.2015 р. щодо законності призначення радником ректора Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого ОСОБА_8, що підтверджується карткою реєстрації звернення від 22.04.2015 (зворотній бік а.с. 190). В той час як у зверненні позивача до Міністерства від 10.03.2015 р., яке було предметом звернення Позивача до Уповноваженого з прав людини 15.04.2015 р., порушувалося питання щодо порушення ректором Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого трудової дисципліни та норм чинного законодавства.

Таким чином, Міністерством не надано Секретаріату Уповноваженого з прав людини запитуваних документів щодо розгляду Міністерством звернення позивача від 10.03.2015 р., що в свою чергу призвело до затягування розгляду звернення позивача до Уповноваженого з прав людини від 15.04.2015 р.

Поряд із цим, 29.05.2015 на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини надійшло звернення Позивача від 27.05.2015, яке було зареєстроване за № С245693.15/20. У зверненні від 27.05.2015 позивач просив другий пункт даного звернення вважати доповненням до його звернення від 15.04.2015 та зазначав, що відповідь на його звернення до Міністерства від 10.03.2015 надана Міністерством листом від 06.05.2015 р. № 1/11-6454 з порушенням строку, визначеного Законом України «Про звернення громадян».

Листом від 19.06.2015 № 11/15-С245693.15/20-23 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 позивачу було повідомлено, що викладені ним у зверненні від 27.05.2015 обставини будуть враховані при розгляді звернень, на додаток до яких воно направлено (зворотній бік а.с. 189 ).

21 липня 2015 року було розпочато перевірку за місцезнаходженням Міністерства, яка здійснювалася уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини (а.с. 162). В ході зазначеної перевірки з'ясовано, що листом Міністерства від 06.05.2015 р. № 1/11-6454 позивачу було надано відповідь на його аналогічне звернення стосовно порушення ректором Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого ОСОБА_9 під час навчального процесу моральних норм та етикету, що надійшло на Урядову гарячу лінію 21.04.2015 .

Під час перевірки виявлено, що звернення позивача від 10.03.2015 у Міністерстві не зареєстровано. На підтвердження факту надходження звернення від 10.03.2015 на адресу Міністерства позивачем було надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом від 21.08.2015 № 11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 позивачу було повідомлено про результати перевірки Міністерства та про відсутність підстав для подальшого реагування (а.с. 191 ). В обґрунтування зазначено про відсутність у Міністерстві реєстрації звернення Позивача від 10.03.2015 та про неможливість підтвердження факту надходження такого звернення до Міністерства (враховуючи відсутність опису вкладення у лист, рекомендоване повідомлення про вручення якого було надано Позивачем).

Також колегією суддів встановлено, що звернення позивача від 06.07.2015 р. до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 09 липня 2015 року та було зареєстровано за № С249450.15/20 (додається).

Так, Позивач стверджував, що рекомендованим листом № 013 він направив на адресу Міністерства звернення від 14.05.2015 р. щодо незгоди з відповіддю Першого заступника Міністра освіти і науки України ОСОБА_10 від 15.04.2015 р. № 1/11-5444 на його звернення від 16.02.2015 р., адресоване Адміністрації Президента України та перенаправлене за належністю до Міністерства для розгляду.

На підтвердження вказаних обставин Позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 013, відповідно до якого поштове відправлення надійшло до Міністерства 18 травня 2015 року. Позивач стверджував, що відповіді на вказане звернення Міністерством йому надано не було.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених як у зверненні Позивача від 06.07.2015 р., так і в інших його зверненнях щодо порушення Міністерством Закону України «Про звернення громадян», уповноваженими працівниками Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 21 липня 2015 року було розпочату відповідну перевірку за місцезнаходженням Міністерства.

Зокрема, перевіркою було встановлено порушення у Міністерстві правил ведення діловодства. Так, звернення Позивача від 14.05.2015 р., що було направлено до Міністерства рекомендованою поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення та отримано уповноваженою особою Міністерства, в електронній системі документообігу Міністерства не зареєстроване. Це в свою чергу призвело до того, що розгляд цього звернення Міністерством не здійснювався.

Встановити місцезнаходження вказаного звернення в Міністерстві та особу, з вини якої воно не було зареєстровано в системі документообігу, не вбачається можливим. Це зумовлено тим, що в Міністерстві не ведеться реєстр передачі адресованої Міністерству кореспонденції від працівників, які отримують таку кореспонденцію, до відділу, який здійснює її реєстрацію. Під час перевірки факт надходження звернення Позивача працівниками Міністерства заперечувався.

Зокрема, враховуючи неодноразові звернення Позивача до Міністерства та відсутність опису вкладення у поштове відправлення, за наданим Позивачем рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення не можливо довести, що 18.05.2015р. до Міністерства надійшло саме звернення Позивача від 14.05.2015 р.

У зв'язку з виявленням під час перевірки непоодиноких випадків недотримання Міністерством правил діловодства керівництву Міністерства було запропоновано звернути особливу увагу на забезпечення належного документообігу в Міністерстві та посилити контроль за виконанням відповідними працівниками своїх обов'язків (подання Уповноваженого з прав людини від 31.08.2015 р. № 1,- 1949/С249884.15-23 додається).

Про результати проведеної перевірки Позивачу було повідомлено листом від 11.11.2015 р. № 11/15-С249450.15/20-134 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 (додається).

Колегія суддів проаналізувавши вищевикладене, не погоджується з висновками відповідача щодо відсутності підстав для подальшого реагування, так як неможливо довести факт надходження звернень позивача до Міністерства, у зв'язку з відсутністю опису вкладень у листі, оскільки ні яким нормативними актами не передбачено обов'язковість складання внутрішнього опису вкладень та не є обов'язком відправника кореспонденції.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що звернення позивача від 15.04.2015, від 27.05.2015 та від 06.07.2015 щодо складання адміністративного протоколу на дії та бездіяльність посадових осіб Міністерства освіти та науки України щодо ненадання відповіді на скаргу, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини повною мірою не розглянуто. Колегією суддів встановлено, що звернення позивача від 08.06.2015 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 11 червня 2015 року (а.с. 199-200), яке зареєстровано за № С246724.15/20 (а.с. 198). У вказаному зверненні позивач стверджував про порушення Адміністрацією Президента України (далі - Адміністрація) його права на звернення, а саме ненадання відповіді на його звернення від 20.04.2015.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин, викладених у зверненні позивача, до Адміністрації було направлено запит листом від 25.06.2015 р. № 11/15-С246724.15/20-134 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 (а.с. 201).Про направлення вказаного запиту позивачу повідомлено листом від 25.06.2015 № 11/15-С246724.15-1/20-134 (зворотній бік а.с. 201).

Відповідь на вказаний запит надано листом від 07.07.2015 № 22-02/1145 за підписом виконуючого обов'язки керівника приймальні Президента України ОСОБА_12 з поясненням причини затримки надання відповіді на звернення заявника та із запитуваними документами (а.с. 202). Листом від 03.12.2015 позивачу направлено копії всіх матеріалів за його зверненнями, в тому числі за зверненням від 08.06.2015 р. (зворотній бік а.с. 204).

Листом від 10.12.2015 № 11/15-С246724.15-2/20-134 до Адміністрації додатково направлено запит, яким до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України запрошено представників Адміністрації для з'ясування додаткових обставин, необхідних для прийняття рішення за зверненням Позивача (а.с. 205).

Листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 30.12.2015 № 11/15-С246724.15-5/20-134 позивача додатково повідомлено, що за результатами проведення перевірки, 29 грудня 2015 року уповноваженою особою Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно заступника керівника Приймальні Президента України - завідувач відділу опрацювання звернень громадян Адміністрації Президента України ОСОБА_12 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з порушенням Закону України "Про звернення громадян". 30 грудня 2015 року справу про адміністративне правопорушення направлено до Печерського районного суду міста Києва для розгляду. Про результати розгляду повідомлять додатково.

Поряд із цим, колегією суду встановлено, що звернення позивача до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 09.07.2015 р. надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 14 липня 2015 року (а.с. 220-222), яке зареєстровано за № С249652.15/20 (а.с. 218). У вказаному зверненні позивач зазначив про порушення Міністерством його права на звернення шляхом ненадання відповіді на звернення від 11.05.2015 та просив у разі підтвердження викладених обставин скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо посадових осіб Міністерства.

16 липня 2015 року на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини на доповнення до звернення позивача від 09.07.2015 р. надійшло звернення позивача від 12.07.2015 (зворотній бік а.с. 222), яке зареєстровано за №С249787.15/20 (а.с. 219). У зверненні від 12.07.2015 позивач зазначив, що відповідь на його звернення до Міністерства від 11.05.2015 р. надано Міністерством листом від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983- 15 з порушенням строку, встановленого Законом України «Про звернення громадян». При цьому, у листі Міністерства від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983-15 зазначалося прізвище його виконавця - ОСОБА_13 (а.с. 223).

Під час перевірки Міністерства, що відбувалася 21-23 липня 2015 року (а.с. 224), уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого з прав людини встановлено, що звернення позивача до Міністерства від 11.05.2015, зареєстровано у Міністерстві 19.05.2015 р. за № С-2670 та передано на виконання до Департаменту вищої освіти Міністерства (а.с. 225) . Також в ході перевірки відбулася зустріч уповноважених осіб Секретаріату Уповноваженого з прав людини з працівником Департаменту вищої освіти Міністерства ОСОБА_13, яка підтвердила, що була виконавцем відповіді Міністерства від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983-15 на звернення Позивача від 11.05.2015. Від надання письмових пояснень та пред'явлення документу, що посвідчує особу, вказана посадова особа Департаменту вищої освіти Міністерства відмовилась.

Так, в ході перевірки було встановлено наявність в діях працівника Департаменту вищої освіти Міністерства ОСОБА_13 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 212-3 КУпАП, що в свою чергу є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, відповідно до частини першої статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вимоги статті 256 КУпАП та відмову ОСОБА_13 від надання письмових пояснень та своїх персональних даних (без яких неможливе складення протоколу про адміністративне правопорушення), 28.07.2015 було направлено відповідні запити до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва за № 11/15-С249652.15-1/20-23 від 28 липня 2015 року (а.с. 226) та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві за № 12631/05 від 06.08.2015 (а.с. 227).

У відповідь на вказані запити до Секретаріату Уповноваженого з прав людини 11 серпня 2015 року та 20 серпня 2015 року надійшли листи відповідно Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Так, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва у листі від 06.08.2015 р. № 12631/05 повідомило про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки її надходження до Пенсійного Фонду не передбачено нормативно - правовими актами (а.с. 227) В свою чергу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 05.08.2015 № 36210/10/26-59-11-06-06 повідомило, що згідно електронного журналу бази даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків районного рівня фізична особа ОСОБА_13 не зареєстрована (а.с. 228).

Листом від 21.08.2015 р. № 11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5 позивачу було повідомлено про вищевикладені обставини та про направлення до Міністерства подання Уповноваженого з прав людини з вимогою надати персональні дані відповідної особи (а.с. 230). Відповідь на подання було надано листом заступника Міністра освіти і науки України ОСОБА_14 від 29.09.2015 р. № 1/10-3308 (надійшов до Секретаріату Уповноваженого з прав людини 06.10.2015 р.), яким повідомлялося, що осіб, відповідальних за підготовку відповідей на звернення позивача, було попереджено про необхідність посилення виконавської дисципліни (а.с. 233). Також у листі було зазначено, що вказані особи відмовились на підставі статті 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень. При цьому, запитуваних Уповноваженим з прав людини персональних даних ОСОБА_13, необхідних для складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП, надано не було.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідь Міністерства освіти та науки України на звернення позивача від 11.05.2015 надано з порушенням строку, встановленого Законом України "Про звернення громадян", що безпосередньо свідчить про наявність бездіяльності з боку Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

З викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернення позивача від 09.07.2015 та від 12.07.2015 не розглянуті в повному обсязі та вичерпної відповіді на них не надано.

Колегією суддів встановлено, звернення позивача до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 10.07.2015 надійшло на адресу Секретаріату Уповноваженого з прав людини 14 липня 2015 року (а.с. 237 - 239), яке зареєстровано за № С249696.15/20 (а.с. 236). У вказаному зверненні позивач зазначив про порушення Міністерством його права на звернення шляхом ненадання відповіді на звернення від 13.05.2015 та просив у разі підтвердження викладених обставин скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо посадових осіб Міністерства.

Попередню відповідь на вказане звернення Позивачу було надано листом від 21.08.2015 р. № 11/15-С249696;249884;243418.15/20-23 за підписом Представника Уповноваженого - начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_5., в якому зазначалося, що за матеріалами звернення від 10.07.2015 р. відкрито провадження, про результати якого буде повідомлено додатково (а.с. 2, 2 тому). В рамках провадження Міністру освіти і науки України було внесено подання Уповноваженого з прав людини від 31.08.2015 р. № 1.- 1949/С249884.15-23, в якому містилась вимога щодо надання Секретаріату Уповноваженого з прав людини копій документів, що стосуються розгляду Міністерством звернення Позивача від 25.05.2015, та задля вирішення питання щодо необхідності притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у порушенні Закону України «Про звернення громадян», забезпечення надання письмових пояснень і персональних даних та явку до Секретаріату Уповноваженого з прав людини посадових осіб Міністерства, відповідальних за підготовку та направлення відповіді на звернення Позивача від 25.05.2015 (а.с. 3, 2 тома ).

У відповідь на подання Секретаріатом Уповноваженого з прав людини 06.10.2015 отримано лист заступника Міністра освіти і науки України ОСОБА_15 від 29.09.2015 р. № 1/10-3308, в якому зазначалося, що осіб, відповідальних за підготовку відповідей на звернення Позивача, було попереджено про необхідність посилення виконавської дисципліни (а.с. 5-6). Також у листі було зазначено, що вказані особи відмовились на підставі статті 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень. При цьому, запитуваних Уповноваженим з прав людини персональних даних, необхідних для складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП, надано не було.

У зв'язку з цим було прийнято рішення про проведення 02.12.2015 р. та 03,12.2015 відповідно до наданих мною доручень уповноваженими працівниками Секретаріату Уповноваженого з прав людини перевірки в Міністерстві освіти і науки України за адресою: проспект Перемоги, 10, м. Київ.

Під час перевірки встановлено, що копії листів від 10.06.2015 р. № 4/2-21-846-15 та від 06.07.2015 р. № 4/2-21-983-15, надані Міністерством Секретаріату Уповноваженого з прав людини листом від 29.09.2015 р. № 1/10-3308, не стосуються звернення Позивача до Міністерства від 13 травня 2015 року, яке було предметом подання. Зокрема, вказані листи надавались Позивачу у відповідь на його звернення від 11.05.2015, яке зареєстроване в Міністерстві 19.05.2015 р. за № С- 2670.

Перевірити матеріали за зверненням заявника, зареєстрованим у Міністерстві 29.05.2015 р. № С-2852, які знаходяться в управлінні роботи з персоналом та керівними кадрами, не вдалося, оскільки працівники відділу керівних кадрів даного управління відмовились надавати необхідні для перевірки документи. З огляду на вказане до Прем'єр - міністра України ОСОБА_16 було направлено звернення Уповноваженого з прав людини від 24.12.2015 р. № 1.-3108/С249884.15-23, в якому зазначено про факти невиконання Міністерством освіти і науки України законних вимог Уповноваженого з прав людини та його Представника, що перешкоджає здійсненню повноважень Уповноваженого з прав людини, зокрема, у сфері контролю за дотриманням законодавства про звернення громадян (а.с. 9-12, 2 тома).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що звернення позивача від 10.07.2015 до Уповноваженого ВРУ з прав людини належно не розглянуто, так як дії, які вчинялися з боку Представника Уповноваженого до настання будь - яких наслідків не призвели, а тому у колегії суддів є всі підстави вважати саме бездіяльність. Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. У відповідності до положень ст. 3 Закону, заява - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно з частинами першою, третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років.

При розгляді звернення Уповноважений:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду.

Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповіді надані на звернення позивача Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини не містять обґрунтованої та вичерпної відповіді, як то передбачено діючим законодавством України.

Поряд із цим, колегія суддів приходить до висновки, що при розгляді вищезазначених звернень з боку Представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини наявна саме бездіяльність, оскільки вчинені дії відповідача не призвели до настання певного наслідку, а тому у задоволені позовних вимог про визнання дій Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 та від 12.07.2015 року протиправними, слід відмовити.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині визнання бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 та від 12.07.2015 року протиправними та зобов'язання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини розглянути та провести перевірку доводів за зверненнями ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 року, від 10.07.2015 року та від 12.07.20015 року. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 та від 12.07.2015 року протиправними.

Зобов'язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини розглянути та провести перевірку доводів за зверненнями ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, від 15.04.2015 року, від 27.05.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 09.07.2015 року, від 10.07.2015 року та від 12.07.20015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2016 року

Головуючий Суддя О.М. Тітов

Судді О.В. Панченко

Ю.В. Бадюков