Справа № 826/10608/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2016 року № 826/10608/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бухоблік і торгівля автоматизація»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління головного управління Державної фінансової служби у м.Києві.
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бухоблік і торгівля автоматизація» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління головного управління Державної фінансової служби у м.Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2014 за №1727/26552213.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом із порушенням чинного законодавства України, ґрунтується на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому, підлягає скасуванню. При цьому позивач посилається на правомірність формування податкового кредиту.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі п.п.75.1.2 п. 75.1 ст., 75, пп., 78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, відповідно до наказу №3281 від 11 листопада 2014 року виданого в. о. начальника ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

За результатами перевірки відповідачем 25.11.2014р. складено акт № 1113 /26-55-22-13/36302914 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БУХОБЛІК І ТОРГІВЛЯ АВТОМАТИЗАЦІЯ" (податковий номер 36302914) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Бонус інформ» (38898183), ТОВ «Гетьман» (32416270), ТОВ «Гротекмакс» (38914482), ТОВ «Бабани-Трейд» (34361391) за липень 2014р., ТОВ «Регіон Прайс» (38749134) за квітень 2014р., ТОВ «Київська регіональна інженерна компанія» (36756710) за листопад, грудень 2013р., лютий 2014р.» (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, 201.10, 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, що потягло завищення податкового кредиту на суму 347249,04грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Бонус інформ», ТОВ «Гетьман», ТОВ «Гротекмакс», ТОВ «Бабани-Трейд» за липень 2014р., ТОВ «Регіон Прайс» за квітень 2014 р., ТОВ «Київська регіональна інженерна компанія» за листопад, грудень 2013р., лютий 2014 р. Також перевіркою встановлено, що правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

10.12.2014 р. відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 1727/26552213, яким було збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем «податок на додану вартість» на суму 434 062, 00 грн., з яких 347 249, 00 грн. - збільшення за основним платежем, 86 813, 00 грн. - сума штрафних санкцій.

Прийняття зазначеного рішення мотивовано наступними висновками акту перевірки.

1. Так, перевіркою було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Бонус Інформ» (Виконавець) в особі директора Зюзько Дмитра Федоровича укладено договір № БН_23.06.14_БІТ про надання послуг в сфері інформатизації від 23.06.2014 року. Предметом договору є послуги з інформаційно - технічного супроводу по роботі з ПП « 1С: Підприємство8»; послуги з налагоджування комплексу ПП «ІС: Підприємство 8»; послуги з доробки конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів.

На підтвердження обставини надання послуг позивачем було надано акти приймання - здачі виконаних робіт №№606,607,608,609,610,611 від 01.07.2014р., 08.07.2014р., 15.07.2014р., 22.07.2014р., 25.07.2014р., 29.07.2014р. відповідно, на загальну суму 243429,30грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ.»

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складений Акт від 01.09.2014 року №2629/26-55-22-07/38898183 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БОНУС ІНФОРМ» (податковий номер 38898183) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р.

Також в акті перевірки зазначено, що ТОВ «БОНУС ІНФОРМ» до перевірки не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, що підтверджують придбання товарів та послуг від СГД.

На підставі викладеного відповідач дійшов висновків, що реальність вчинення господарських операцій ТОВ «БОНУС ІНФОРМ» (податковий номер 38898183) відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, таким чином, у ТОВ «БОНУС ІНФОРМ» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

2. Крім того, перевіркою було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Гетьман» (Виконавець) в особі директора Чумаченко Олега Миколайовича укладено договір № ГМ/2014/06-24 про надання послуг в сфері інформатизації від 24.06.2014 року. Предметом договору є послуги з інформаційно - технічного супроводу по роботі з ПП « 1С: Підприємство8»; послуги з налагоджування комплексу ПП «ІС: Підприємство 8»; послуги з доробки конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів.

На підтвердження обставини надання послуг позивачем було надано акти приймання - здачі виконаних робіт №№516,517,518,519,520,521 від 04.07.2014р., 09.07.2014р., 11.07.2014р., 15.07.2014р., 17.07.2014р., 22.07.2014р. відповідно, на загальну суму 213588грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ.»

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складено Акт від 01.09.2014 року №2634/26-55-22-07/32416270 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман» (податковий номер 32416270) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.04.2014 по 31.08.2014 року.

3. Також перевіркою було встановлено, що позивачем укладено договір з ТОВ «Гротекмакс» (Виконавець) в особі директора Хмілевського Анатолія Юрійовича № ГТ-БО/6-14 про надання послуг в сфері інформатизації від 09.06.2014 року. Предметом договору с послуги в сфері інформатизації, а саме: послуги з інформаційно - технічного супроводу по роботі з ПП « 1С: Підприємство8»; послуги з налагоджування комплексу ПП «ІС: Підприємство 8»; послуги з доробки конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів.

На підтвердження обставини виконання умов даного договору позивачем було надано акти приймання - здачі виконаних робіт №195,196,197,198,199,200, від 11.07.2014, 14.07.2014р., 18.07.2014р., 21.07.2014р., 24.07.2014р., 31.07.2014р. відповідно, на загальну суму 200607,80грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ.»

ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складений Акт від 01.09.2014 р. №2675/26-55-22-10/38914482 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гротекмакс» () з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.

4.Також перевіркою було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Бабани - Трейд» (Виконавець) в особі директора Лесика Володимира Вікторовича укладено договір № ББ - 7.2014 про надання послуг в сфері інформатизації від 09.07.2014 року. Предметом договору є послуги в сфері інформатизації, а саме: послуги з інформаційно - технічного супроводу по роботі з ПП « 1С: Підприємство8»; послуги з налагоджування комплексу ПП «ІС: Підприємство 8»; послуги з доробки конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів.

На підтвердження обставини надання робіт позивачем надано акти приймання - здачі виконаних робіт 201, 202, 203, 204 від 10.07.2014, 17.07.2014р., 24.07.2014р., 31.07.2014р. відповідно, на загальну суму 146395,20грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ.»

Акт містить посилання на те, що аналізом звітності з ПДВ за липень 2014 року, яка не вважається податковою декларацією та наявної податкової інформації, встановлено маніпулювання ТОВ "Бабани-Трейд" податковою звітністю з метою формування технічного податкового кредиту для третіх осіб.

5. Перевіркою також було встановлено, що позивачем укладено договір з ТОВ «Регіон Прайс» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_5 № 04/2014 про надання послуг в сфері інформатизації від 01.04.2014 року. Відповідно до умов укладеного договору виконавець зобов'язався надати позивачу послуги в сфері інформатизації, а саме: послуги інформаційно - технічного супроводу по роботі з ПП « 1С: Підприємство 8»; послуги з налагоджування комплексу ПП <<1С: Підприємство 8»; послуги з доробки типових конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки згідно технічного завдання; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів: інші послуги у сфері інформатизації відповідної якості.

На підтвердження обставини надання робіт позивачем надано акти приймання - здачі виконаних робіт 490, 491, 492, 493, 494, 495, 496, 497, 498, 499, 500, 501, 502, 503 від 01.04.2014, 02.04.2014, 04.04.2014, 08.04.2014, 09.04.2014, 11.04.2014, 14.04.2014, 16.04.2014, 17.04.2014, 22.04.2014, 24.04.2014, 25.04.2014, 28.04.2014, 30.04.2014, відповідно на загальну суму 453172,40 грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ»

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складений Акт від 29.07.2014р. №2094/26-55-22-08/ про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Регіон Прайс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2012р. по 30.06.2014р. До управління податкового аудиту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від прокуратури Деснянського району м. Києва надійшов протокол допиту свідка громадянина ОСОБА_5, який згідно баз даних являвся директором ТОВ «Регіон Прайс». Зазначений громадянин спростовував свою причетність до діяльності підприємства та укладання угод.

6. Також перевіркою було встановлено, що позивачем та ТОВ «Київська регіональна інженерна компанія» (Виконавець) в особі директора Сабліна Богдана Миколайовича було укладено договір № КР2013-11-01 надання послуг в сфері інформатизації від 01.11.2013 року. Предметом договору є послуги в сфері інформатизації, а саме послуги інформаційно - технічного супроводження по роботі з ПП « 1С: Підприємство 8»: послуги з налагоджування комплексу ПП « 1С; Підприємство 8»; послуги з доробки типових конфігурацій; абонентське обслуговування тарифних пакетів; послуги з розробки згідно технічного завдання; послуги з навчання Клієнтів; надання інформаційно - технологічних послуг; роботи зі створення програмного продукту; проведення тематичних тренінгів та семінарів; інші послуги у сфері інформатизації відповідної якості.

На підтвердження обставини надання послуг позивачем було надано акти приймання - здачі виконаних робіт №№267, 268, 269, 657, 658, 659, 660, 661, 662, 663, 656, 657, 658, 659, 660, 661 від 01.11.2013, 06.11.2013, 07.11.2013, 02.12.2013, 04.12.2013, 06.12.2013, 09.12.2013, 10.12.2013, 12.12.2013, 20.12.2013, 03.02.2014, 04.02.2014, 11.02.2014, 14.02.2014, 25.02.2014, 28.02.2014, відповідно, на загальну суму 526296,51 грн., в яких вид наданих послуг було визначено як «послуги у сфері інформатизації; інформаційно - консультаційні послуги по роботі з ПЗ»

Акт перевірки містить посилання на те, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складений Акт від 14.05.2014 №1353/26-55-22-07/36756710 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська регіональна інженерна компанія»» (податковий номер 36756710) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.11.2013р. до 31.03.2014р. Також в акті зазначено, що згідно звітних даних директорами контрагента позивача були інші особи, ніж зазначено в документах позивача, а ТОВ «Київська регіональна інженерна компанія»» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

З огляду на вищенаведені обставини відповідач дійшов висновків про те, що позивачем не було здійснено реального придбання послуг у вищезазначених контрагентів, всі зазначені операції носять штучний характер і не направлені на реальне настання наслідків.

З зазначеними висновками суд погоджується з огляду на таке.

Згідно з даними перевірки, які не заперечуються позивачем, позивач має у штаті 71 працівника, при цьому позивач надає послуги з запровадження на налагодження комп'ютерних систем.

Як вбачається з наданих позивачем відповідачу та суду документів, позивачем було придбано у вищезазначених контрагентів за ідентичними договорами послуги на суму 1783487грн.

Однак ні документи, надані на перевірку відповідачу, ні документи, надані суду не містять жодного посилання на виконання конкретним контрагентом конкретного обсягу робіт на замовлення позивача. Не містять матеріали справи також жодних доказів та пояснень відносно конкретизації напрямку використання нібито наданих послуг, персоніфікації осіб, якими виконувались роботи, дати, часу та місця їх виконання, засобу комунікації з шістьма контрагентами, перевіркою повноважень посадових осіб, тощо.

При цьому, як вбачається з акту перевірки, сума витрат по операціям вищезазначеними контрагентами становить абсолютну більшість витрат позивача. Суд вважає, що за таких обставин, особи, що представляють контрагентів під час укладання та виконання угод, об'єктивно не можуть залишитися невідомими позивачу, у випадку реального вчинення господарських операцій.

З огляду на вищезазначене суд критично ставиться до тверджень позивача про надання йому послуг та використання послуг у власній господарській діяльності.

Відповідно до приписів пункту 14.1.36 статті 14.1 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Суд доходить висновків, що з урахуванням вищезазначених правових норм Податкового кодексу та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарську діяльність особи слід вважати сукупністю господарських операцій цієї особи.

Також суд вважає, що пунктом 14.1.36 статті 14.1 Податкового кодексу України встановлено такий критерій господарської діяльності, як направлення діяльності на отримання доходу.

Згідно з п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати-сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються, серед іншого, згідно з п. 138.10.3 цієї статті.

Згідно з пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включається, серед іншого, витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема витрат на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Натомість позивачем не надано жодних доказів щодо наявності прямого або опосередкованого зв'язку витрат позивача з одержанням прибутку, або намаганням його одержати.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж статті є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із частини другої ст. 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Частиною першою ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Частиною 2 визначено перелік обов'язкових реквізитів первинних документів: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку.

При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 27 березня 2012 року по справі №21-737во10 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 24068062) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; - облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; - здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; - відсутність первинних документів обліку.

Аналогічну позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 02.10.2014р. № К/800/31683/14.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бухоблік і торгівля автоматизація» решту суми судового збору у сумі 4384,80 грн. до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судового збору доручити ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук