Справа № 139/30/16-а
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№139/30/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі судді Коломійцевої В.І. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и в:

18 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги мотивувала тим, що 14 вересня 2011 року їй призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про Державну службу". При призначенні пенсії, до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії їй, як державному службовцю, не взято до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з 01 вересня 2009 року по 01 вересня 2011 року, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У січні 2016 року вона звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі щодо включення вказаних сум та перерахунку пенсії.

16 січня 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі їй відмовлено у перерахунку пенсії.

Просила визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області щодо перерахунку пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з 18 липня 2015 року у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 01 вересня 2009 року по 01 вересня 2011 року.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 20.01.2016 року відкрив скорочене провадження у справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін з дня отримання даної ухвали надати письмові заперечення проти позову.

01.02.2016 року відповідач надав до суду письмові заперечення (а.с. 22-24) в яких зазначив, що з 14 вересня 2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про Державну службу» в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати згідно поданої заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, зокрема й довідок про заробітну плату, які були подані 10.10.2011 року № 8237/06-27/04 та № 8236/06-27/04. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла до 01.05.2014 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (ч. 4 ст. 37 Закону). Заробітна плата державних службовців відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про Державну службу" складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Стаття 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Складові заробітної плати, які враховуються для перерахунку пенсій державним службовцям, визначені в п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії». Такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, відповідно до зазначеної постанови не включено до складових заробітної плати, які враховуються для перерахунку пенсії. Посилання позивача на постанову Правління Пенсійного Фонду України № 15-1 від 04 вересня 2013 року, якою затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в якій зазначено, що до «інших виплат» відноситься зокрема і матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, вважає неправильним, оскільки довідка про складові заробітної плати була подана ОСОБА_1 до УПФУ 10 жовтня 2011 року за формою, затвердженою постановою Правління ПФУ № 5-1 від 14.02.2011 року, де не міститься роз'яснення виплат, що зазначаються в графі «інші виплати». Окрім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII було внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, та встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ. Враховуючи те, що КМУ не встановлений порядок перерахунку, з 01.01.2015 року перерахунок призначених пенсій державних службовцям не здійснюється.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо прийняття рішення про задоволення позову в порядку скороченого провадження, з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб'єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено». Для публічного права характерний специфічний юридичний порядок «влади - підпорядкування», згідно якого управління повинно здійснювати точну реалізацію вказівок влади, а всі інші особи - підпорядкуватися їм. Повноваження відповідача визначені законом та носять імперативний характер.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.09.2011 року перебуває на обліку у Мурованокуриловецькому районному управлінні Пенсійного Фонду України і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 15.01.2012 року ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.7).

16.01.2016 року УПФУ у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області листом за № М-3 відмовило позивачу у перерахунку призначеної пенсії посилаючись на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, суми індексації заробітної плати у відповідності до Закону України «Про державну службу» не входять до складу заробітної плати державного службовця. Крім того, постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою встановлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, чітко визначено, у яких розмірах ураховуються різні види виплат для перерахунку пенсії колишнім державним службовцям. Матеріальна допомога на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексація заробітної плати не передбачені цією постановою, не належать до числа інших надбавок, а тому й не включаються в заробіток для нарахування цього виду пенсії.

З довідки Управління ПФУ у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 11/06-27/04 від 13.01.2016 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої ОСОБА_1 вбачається, що позивачеві за період з 01.09.2009 року по 01.09.2011 рік нараховувалась індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань. На вказані виплати, які включені в довідку нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування (а.с.9-10).

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14).

Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч. 1 ст. 244-2 КАС України).

Отже, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, суд вважає протиправним, всупереч спеціальним законам «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Посилання відповідача на те, що довідка, яка була подана позивачем до УПФ України 10.10.2011 року за формою, затвердженою постановою Правління ПФУ №5-1 від 14.02.2011 року не містила роз'яснень виплат, що зазначаються в графі «інші виплати», суд не бере до уваги, оскільки як було зазначено судом відповідно до Закону нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Також відповідач у своїх запереченнях на адміністративний позов посилається на відсутність чинного порядку перерахунку пенсій державних службовців та прирівняних до них осіб, зазначаючи при цьому, що за відсутності порядку перерахунку пенсійний орган позбавлений можливості здійснити перерахунок.

Однак, суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії та на сьогоднішній день є чинною постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вказаної постанови передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, статті 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 97, 98, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 18 липня 2015 року у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 01 вересня 2009 року по 01 вересня 2011 року.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: