Справа № 804/9332/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 р. Справа № 804/9332/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі Зоідзе Т.А.,
представника позивача ОСОБА_1,
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «САС-Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові та письмових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За висновками вказаного Акту, проведеною перевіркою повноти визначення податку на додану вартість за період з 01.07.2013 року по 30.04.2015 року встановлено порушення п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України та встановлено його заниження всього на суму 159887,00 грн., в т.ч. за березень 2014 року на суму 159887 грн.
Не погоджуючись із висновками Акту перевірки від 10.06.2015 року № 2935/04-62-22-1/34410773 позивачем до ДПІ подано заперечення, які були розглянуті відповідачем та на які було надано відповідь від 09.07.2015 р. за вих. № 2247/10/0762-22-02 про залишення висновків перевірки без змін (а.с. 20-22).
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення стали висновки відповідача щодо не відображення ПП «САС - Дніпро» після отримання в березні 2014 року розрахунків - коригування від ПАТ «Дніпрогаз» сум податкового кредиту у розмірі 159887,00 грн. у складі податкової декларації за звітний податковий період (березень 2014 року).
Вважаючи винесене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірного акта індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Відповідно до п.16.1. ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 49.1. і 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
За змістом приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
У відповідності до п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу). Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Пунктом 192.1 ст. 192 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг (п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України).
Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 192.3 ПК України).
Позивачем факт укладення вказаних договорів, виписка податкових накладних та перерахування коштів за їх виконання на адресу ПАТ «Дніпрогаз» 27.11.2013 р. в сумі 494510,00 грн. і 28.11.2013 р. в сумі 494360,00 грн., в судовому засіданні не заперечувався.
На виконання Додаткових угод ПАТ «Дніпрогаз» виписано на адресу ПП «Сас - Дніпро» розрахунки - коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних № 1742099 від 28.11.2013 р. і № 1752100 від 27.11.2013 р.:
Отже, ПП «САС-Дніпро» після отримання розрахунків - коригування від ПАТ «Дніпрогаз», у відповідності до положень п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, повинно було відобразити результат перерахунку податкового кредиту у складі податкової декларації за звітний податковий період (березень 2014 року).
Як вбачається з відомостей, що містяться в податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року, позивачем в р. 16.1 «коригування згідно зі ст. 192 розділу V Кодексу обсягів придбання та податкового кредиту, який було включено у рядок 10.1» результат перерахунку податкового кредиту у складі декларації за звітний податковий період, не відобразив (а.с. 65-67).
За таких обставин, суд погоджується із висновками контролюючого органу щодо допущених позивачем порушень п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту, яка з урахуванням сум податкового кредиту за листопад 2013 року, складає 159887,00 грн.
Що стосується тверджень позивача з приводу того, що за результатами зустрічної звірки проведеною ДПІ та на підставі Довідки від 30.01.2014 р. № 35/04-62-22-3/34410773 відповідачем вже були відкориговані показники податкового кредиту і податкових зобов'язань за період - листопад 2013 року на ту ж саму суму - 159887,00 грн., у зв'язку із чим, висновки ДПІ про необхідність відображення сум коригування в податковій декларації з ПДВ за березень 2014 року є безпідставним та свідчать про подвійне позбавлення позивача права на зменшення податкових зобов'язань, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів зустрічної звірки, за результатами якої було складено Довідку від 30.01.2014 р. № 35/04-62-22-3/34410773 про результати проведення зустрічної звірки ПП «САС - Дніпро» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПАТ «Дніпропетровсьгаз» (код ЄДРПОУ 3440920) за період - листопад 2013 р., звіркою не підтверджено господарські взаємовідносини з платником податків - ПАТ «Дніпропетровсьгаз» за листопад 2013 р. (а.с. 29-34).
Сторонами також не заперечувався той факт, що на підставі Довідки від 30.01.2014 р. № 35/04-62-22-3/34410773 відповідачем були відкориговані показники податкового кредиту та податкових зобов'язань ПП «САС - Дніпро» за період - листопад 2013 р. в АІС «Податковий блок» «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДНА України».
Між тим, суд зазначає, що як було зазначено раніше, обов'язком платника податку являється подання до контролюючого органу декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, в тому числі і в порядку, визначеному ст. 192 ПК України, коли суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
Згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПКУ).
Відповідно до статті 71 ПКУ інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
У пункті 74.1 статті 74 ПКУ зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Як вбачається з тексту постанови Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України від 09.12.14 в адміністративній справі за позовом ТОВ «Инфинити» до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області про визнання протиправними бездіяльності і дій та зобов'язання вчинити дії, висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього, а включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Таким чином, виходячи з наведеного, суд зазначає, що та обставина, що в січні 2014 року контролюючим органом на підставі Довідки про проведення зустрічної звірки від 30.01.2014 р. № 35/04-62-22-3/34410773 було самостійно проведено коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача за листопад 2013 року, жодним чином не впливало на обов'язок підприємства в березні 2014 року відобразити в податковій декларації з ПДВ коригування податкового кредиту на підставі отриманих від ПАТ «Дніпрогаз» Розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 21.03.2014 р. і 28.03.2014 р. у відповідності до норм п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 ПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «САС-Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева