Справа № 2-а-102/12
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2012-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-102/12
Провадження № 2-а/1015/8274/11
ПОСТАНОВА

іменем України

12.01.2012 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання повязаного з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році він став інвалідом ІІ групи ЧАЕС.

26 січня 2011 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 2-а-393/2011 задоволеного його позовні вимоги до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, та зобовязано ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі нарахувати та виплатити йому державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12 липня 2010 року.

ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області протиправно не виконує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Постанови № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дані постанови Кабінету Міністрів України є чинними станом на сьогодення і є обовязковими для виконання ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області.

Він вважає, що ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не виконало своїх зобовязань по застосуванню у відношенні належної йому до сплати державної пенсії, Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Постанови № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Своїми діями суттєво порушив його право на отримання від держави компенсації за ядерну шкоду здоровю, спричинену йому під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, яка призвела до втрати ним працездатності та інвалідності.

Вважає дії ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області щодо проведення перерахунку пенсії неправомірними.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив визнати протиправним не виконання посадовими особами ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Постанови № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відношенні підвищення належної до сплати пенсії інваліду ЧАЕС 2-ї групи; зобовязати ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області збільшити та виплатити підвищення до державної пенсії, призначеної відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 2-а-393/2011 від 26.01.2011 р. у 3,5 рази, відповідно до Постанови № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на 12 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою судді від 12 грудня 2011 року в частині позовних вимог за період з 12 липня 2010 року по 8 червня 2011 року залишено без розгляду.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категорія громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей; у 2,5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 1990 роках, громадянам евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Однак цією ж постановою встановлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, І групи 540 грн., ІІ групи 500 грн., ІІІ групи 467 грн.

Таким чином, положення цієї постанови про збільшення пенсії у 2,5 та 3,5 рази стосуються мінімальної пенсії, установленої цією ж постановою на час її видання 27.122005 р., з урахуванням індексу вартості життя та рівня мінімальної заробітної плати в Україні у 2005 році.

Коефіцієнти, передбачені постановою КМУ № 1293 та постановою КМУ № 894 не можуть застосовуватись до розміру пенсії, обчисленої відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається відповідно до чинного законодавства.

Положення пункту 1 Постанови № 1293 були виконані у 2006 році для всіх раніше призначених пенсій та в подальшому виконуються при кожному первинному призначені пенсії відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до Постанови КМУ № 894 постановлено збільшити з 01.09.2004 р на 12 % пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та зобовязано Міністерство фінансів при формуванні Державного бюджету на 2005 рік передбачити кошти для підвищення пенсій інвалідам.

Отже постановою КМУ № 894 чітко визначено дату проведення підвищення 01.09.2004 р.

Відповідно до вимог п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А № 116557 від 14 серпня 2009 року, інвалід 2-ї групи, відповідно до наданої копії витягу із акту огляду МСЕК Сер. КИО-І № 122947 від 13 жовтня 2000 року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по адміністративній справі № 2-а-393/11 від 26 січня 2011 року зобовязано ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі нарахувати та виплатити йому державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12 липня 2010 року, що підтвердив позивач у своїй позовній заяві та не заперечував відповідач.

Відповідно до п. п. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 8-2 від 30 квітня 2002 р. (у редакції Постанови правління за № 5-5 від 25 лютого 2008 р.), одним із основних завдань ОСОБА_2 є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюють за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про підвищення йому пенсії відповідно до Постанов КМУ № 894 від 13 липня 2004 року та № 1293 від 27 грудня 2005 року, проте відповідач відмовив йому у цьому.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 розділу VIII вказаного Закону встановлено пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VІ, було змінено положення статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках: по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VІ. Згідно з п. 5 вказаного рішення положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Пунктом 6 наведеного Рішення визначено про те, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачалося збільшення з 01 вересня 2004 року на 12 відсотків пенсії, призначені відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено збільшення пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та у 2,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках.

Вищевказане збільшення стосувалося виключно перерахунку, пенсій, які призначалися і перераховувалися відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Розрахунок пенсій громадянам відповідно до Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснювався з розрахунку мінімального розміру пенсії.

Постанова Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанова Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» носили разовий характер та підлягали виконанню відповідно у 2004 та 2006 роках.

Суд вбачає, що порушення прав та інтересів позивача, які, на його думку, мали місце на даний час законодавчо необґрунтовані. Регулювання спірних правовідносин здійснюється за іншими нормативними актами та за іншими редакціями нормативних актів і на час звернення до суду порушення з боку відповідача щодо невиплати позивачеві в належному розмірі основної і додаткової пенсії відповідно до законодавства відсутні. Тобто, зазначені позивачем порушення не існують на теперішній час, що зумовлює і відсутність порушеного права, яке б підлягало судовому захисту.

Призначення або перерахунок певного виду пенсії здійснюється виключно за волевиявленням особи, яка має право на відповідний вид пенсії у формі подання заяви до уповноваженого органу, в межах компетенції якого вирішуються зазначені питання.

З огляду на наведені вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем повною мірою реалізовувалося його право на отримання певного виду пенсії або певного підвищення до пенсії. Тобто, в оскаржуваний період позивач отримував як основний, так і додатковий вид пенсії у відповідності до діючого в спірний період законодавства. А отже, відмова Відповідача у здійсненні позивачу підвищення пенсії згідно з Постановами КМУ № 894 від 13 липня 2004 року та № 1293 від 27 грудня 2005 року є правомірною, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 19, 46, 92 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 49, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ № 894 від 13 липня 2004 року, Постановою КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 року, ст.ст. 2, 4, 7, 9, 14, 23, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом деяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук