Справа № 826/13030/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2016 року письмове провадження № 826/13030/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз»

до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправними і скасування постанов, зобов'язання вчинити дії,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз» (далі - позивач, ТОВ «Джерман Моторз») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), у якій просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 ВП №47678723.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 09.06.2015 року ВП №47678723.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.06.2015, ВП №47678723.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2015 року ВП №47678723.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про арешт коштів боржника від 09.06.2015 року ВП №47678723.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Посилався на те, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №47678723, не відповідає вимогам до виконавчого документа, які встановлені положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для відкриття вказаного виконавчого провадження та прийняття оскаржуваних постанов. А саме, вказував, що в порушення вимог законодавства до виконавчого документа (ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження") у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ю-32-У від 07.02.2014 відсутні: 1) повне найменування юридичної особи; 2) призвіще та ініціали уповноваженої посадової особи, яка підписала вимогу, що дає всі підстави зважати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-32-У від 07.02.2014 такою, що не є виконавчим документом.

В судове засідання 19.10.2015 представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві виставила позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-32У від 07.02.2014 у розмірі 299 013,20 грн.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві звернулась до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-32У від 07.02.2014.

На підставі зазначеної заяви, відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №47678723 від 28.05.2015 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-32У від 07.02.2014.

09.06.2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бовкуном В.І. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 29 901,32 грн.

09.06.2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бовкуном В.І. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 500,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бовкуном В.І. від 09.06.2015 року накладено арешт на кошти боржника.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бовкуном В.І. від 10.06.2015 року накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Позивач вважає, дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов протиправними, а постанови такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

У відповідності до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Нормами ч. 1 і 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. При цьому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Такими виконавчими документами згідно зазначеної статті є, зокрема, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З наданих позивачем пояснень вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 47678723 від 28.05.2015 року він не отримував.

Про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження йому стало відомо після тримання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25.06.2015 року.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 47678723. Будь-яких заперечень на позовну заяву чи інших доказів по справі відповідач на вимогу суду не надав.

Також, відповідачем не надано на вимогу суду матеріалів виконавчого провадження та документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані рішення, що не дає суду змоги встановити фактичну наявність підстав для їх прийняття.

При цьому, Позивач вважає, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-32-У від 07.02.2014 не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, з матеріалів справи вбачається, що дане виконавче провадження було відкрито щодо примусового виконання вимоги ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2014 №Ю-32У, яка була виставлена ТОВ «Джерман Моторз» у зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 299 013,20 грн.

У відповідності до абзацу 1 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. (абзац 2 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Згідно із абзацом 9 частини 4 статті 25 вказаного закону, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави стверджувати, що виконавчий документ має відповідати вимогам встановленим ст. 18 Закону № 606-XIV.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону № 606-XIV.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2014 №Ю-32У відсутні обов'язкові реквізити, обов'язкова наявність яких передбачена положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено повне найменування юридичної особи.

Вимога про сплату боргу повинна бути підписана уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою, однак вимога про сплату боргу містить лише підпис та скріплена печаткою, призвіще та ініціали уповноваженої посадової особи, яка підписала вимогу не зазначається.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2014 №Ю-32У, суд встановив, що вона дійсно не містить повного найменування юридичної особи, а саме: вказано ТОВ «Джерман Моторз», однак, повна назва позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз».

Крім того, у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2014 №Ю-32У, не зазначено призвіще та ініціали уповноваженої посадової особи, яка підписала цю вимогу.

Таким чином суд погоджується із доводами позивача, що вказаний документ складено не у повному обсязі та підписано невідомою особою.

За таких обставин дії державного виконавця не узгоджуються з приписами частини 2 статті 19 Конституції України, а винесена постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки - протягом року, якщо інше не передбачено законом (про це зазначено і у вимозі від 07.02.2014 №Ю-32У).

Як слідує із матеріалів справи, позивачем вказане рішення не оскаржувалося, та набуло статусу узгодженого 21 лютого 2014 року, та мало б бути виконано у добровільному порядку - протягом 10 днів , а у примусовому порядку - пред'явлено до виконання протягом року, тобто, до 21 лютого 2012 року, включно, про що зазначено і в самій вимозі.

Державна податкова інспекція, як державний орган, суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний належним чином користуватись наданими йому правами та дотримуватись безумовного виконання покладених на них обов'язків.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 ВП №47678723 щодо примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2014 №Ю-32У, виданої Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 ВП №47678723 є протиправною та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов відповідача про стягнення з боржника виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, арешт коштів від 09.06.2015, та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2015 ВП №47678723 є похідними від вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 та підлягають задоволенню з огляду на те, що суд встановив протиправність останньої постанови.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Моторз» задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2015 ВП №47678723.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 09.06.2015 року ВП №47678723;

4. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.06.2015, ВП №47678723.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 09.06.2015 року ВП №47678723.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2015 року ВП №47678723.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій