Справа № 804/9879/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 р. Справа № 804/9879/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
при секретаріГерманюк Т.В.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального закладу "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" про зобо'язання вчинити певні дії, -
Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального закладу "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" в якому просить, зобов'язати Комунальний заклад "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" виконати обов'язкову вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 19.05.2015 року №860-15/951 в частині усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії на загальну суму 262 114,93 грн., а саме: виконати вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області шляхом поновлення в обліку заниженої кредиторської заборгованості перед ОМКП "Орджонікідзетеплоенерго" на суму 262 114,93 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відносно відповідача було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2013 по 01.02.2015 роки, про що був складений акт ревізії, з посиланням на який, враховуючи виявлені порушення, винесена вимога від 19.05.2015 року №860-15/951. Враховуючи невиконання вимоги в добровільному порядку, позивач звертається до адміністративного суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав до суду письмові заперечення та зазначив що первинними документами не доведено факт кредиторської заборгованості відповідача, а тому відображення в бухгалтерському обліку відповідача такої заборгованості суперечить вимогам чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.
Позивачем відповідно до п.7.5.2 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в дніпропетровській області на І квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 09.02.2015 року №23, від 02.03.2015 року №40, виданих начальником Нікопольської ОДФІ, проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2013 по 01.02.2015 роки.
Результати ревізії оформлені актом від 23.04.2015 року за №860-22/04.
З посиланням на згаданий акт ревізії, відповідачу виставлена вимога від 19.05.2015 року №860-15/951 "Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень", так за результатами ревізії виявлено ряд фінансових порушень та недоліків, зокрема, під час ревізії встановлено порушення вимог п.3 ст.5, п.1 ст.3, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пп.2.1, 3.5, 3.7 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" від 24.05.1995 року №88, допущено заниження КЗ "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради кредиторської заборгованості перед ОМКП "Орджонікідзетеплоенерго" станом на 01.02.2015 року на суму 771 799,27 грн. з урахуванням заборгованості, що рахувалась станом на 01.01.2013 року в сумі 262 114,93 грн. за фактично надані послуги з теплопостачання, з яких відшкодовано шляхом поновлення в обліку відповідними бухгалтерськими проведеннями 509684,34 грн., у зв'язку з чим позивач вимагає поновити в обліку зазначену кредиторську заборгованість перед ОМКП "Орджонікідзетеплоенерго" на суму 262 114,93 грн.
Розв'язуючи спір, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (надалі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).
Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.п. 7,10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Таким чином, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов органу державного фінансового контролю про зобов'язання виконати вимогу.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), 28 жовтня 2014 року (справа №21-462а14), яка є обов'язковою для застосування усіма судами України.
Також, суд зазначає, що заборгованість перед телопостачальником у сумі 262114,93 грн. на обліку відповідача не обліковувалась, кошторисом не передбачалась, відповідних доказів до суду не надано.
До суду також не надано доказів узгодження суми кредиторської заборгованості між відповідачем та ОМКП "Орджонікідзетеплоенерго", а також належні первинні документи щодо підтвердження фінансових зобов'язань відповідача на суму 262 114,93 грн. перед ОМКП "Орджонікідзетеплоенерго".
Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).
Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального закладу "Орджонікідзевська центральна міська лікарня" про зобо'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко