Справа № 2а-11918/10/0470
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2016 р. К/800/12561/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Амєліна С.Є., Заїки М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року по справі № 2а-11918/10/0470

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі

м. Дніпропетровська

до Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас»

(далі - ПАТ «Дніпропластмас»)

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ПАТ «Дніпропластмас» заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період травень-серпень 2010 року у розмірі 5294,88 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська заборгованість у сумі 5294,88 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року залишити в силі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ПАТ «Дніпропластмас» перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за травень-серпень 2010 року складає 5294,88 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обов'язок відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у підприємства настає в разі надсилання йому пенсійним органом розрахунку витрат на поточний рік та щомісячних повідомлень про суму сплати, а оскільки позивачем не надано доказів надсилання на адресу ПАТ «Дніпропластмас» розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на 2012 рік та щомісячних повідомлень, тому у відповідача не виникло обов'язку по сплаті заявленої в позовній заяві суми заборгованості за травень-серпень 2010 року.

Суд касаційної інстанції з висновками суду апеляційної інстанції не погоджується, виходячи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за травень-серпень 2010 року складає 5294,88 грн. Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по Списках №1 та №2, були направлені позивачем на адресу відповідача (а.с.8-13, 16, 79-90).

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі пункту 6 частини 2 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації із коштів, передбачених для оплати праці, зобов'язані вносити до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах до досягнення працівником загального пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Пунктом 6.4 вказаної Інструкції передбачено, що розмір відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно пункту 6.8 Інструкції підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

З огляду на встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача обов'язку відшкодувати Управлінню Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №1 та №2 за травень-серпень 2010 року у сумі 5294,88 грн.

Відповідно до частини 1 статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Суд касаційної інстанції, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, а тому постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Амєлін С.Є.

Заїка М.М.