Справа № 2-а-1264/11/2107
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012 р.Справа № 2-а-1264/11/2107

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Хоменко В.Г.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.

судді Запорожана Д.В.

судді Жука С.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і провести її виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

встановила:

28.03.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії (у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком) за період з 2006 року по січень 2011 року включно.

Справа була розглянута за відсутності сторін в порядку скороченого провадження.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, а саме визнана неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Генічеському Херсонської області щодо не нарахування і виплати позивачу підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Також управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області зобовязано здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивача у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 24.12.2008р, за 2009 рік та з 1.01.2010р. по 31.01.2011р., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом дитина війни, на нього розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни»та він має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей»не зупинено.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено. Крім того, ст. 52 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року № 2154 VІ визначено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Проте, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо визначення строку, за який необхідно провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач, звернувшись з позовом 28.03.2011 року, вимагає здійснення перерахунку за період з 01.01.2006р. по 31.01.2011 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач зазначає, що про порушення його прав він дізнався отримавши лист з УПФ.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав щодо здійснення перерахунку та виплати держаної допомоги за період з 01.01.2006року по 01.09.2010 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, тому його права підлягають захисту з 01 вересня 2010 року.

З огляду на викладене, враховуючи кінцевий строк перерахунку, визначений в позовній заяві, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 01.09.2010 року по 31.01.2011 року. Інші позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішивши справу, помилково застосував норми процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205, ч. 10 ст. 183-2 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і провести її виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Генічеському Херсонської області щодо не нарахування і виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 вересня 2010 року до 31 січня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснити необхідні виплати з урахуванням проведених виплат за період з 01 вересня 2010 року до 31 січня 2011 року.

Інші позовні вимоги залишити без розгляду.»

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Д.В.Запорожан

Суддя: С.І. Жук