Справа № 817/3256/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/10688/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Інтертрейд груп" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АК Інтертрейд груп" звернулось до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 року, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товару від 14.10.2014 року №204000003/2014/000036/1.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.03.2013 року між Компанією "Арбелло Пропертіз" ЛЛЦ (США) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Інтертрейд груп", (Покупець) укладено контракт № ARB-01/03/13, відповідно до п.1.1. якого Продавець продає, а Покупець приймає і оплачує товар, серед якого чай чорний та зелений ваговий, фасований, у фільт-пакетах, вказаний в інвойсі, в якому зазначені найменування, кількість, ціна та умови поставки товару.

Відповідно до п. 2.1 контракту, ціни на товар визначаються у доларах США (USD) або Євро із урахуванням поставки на умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 2.4 контракту ціни на товар зазначені в доларах США або Євро та включають в себе: оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування); оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера; оплату доставки товару до основних засобів транспортування; оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів; вартість перевантаження товару на основний транспорт; оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса; вартість вивантаження товару у пункті призначення.

Відповідно до п.2.5 контракту, усі витрати, понесені до місця призначення оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.6.1 контракту Продавець виставляє інвойс на кожну партію товару для Покупця.

Відповідно до п.6.2 контракту, оплата здійснюється в доларах США (валютний код 840) або в Євро (валютний код 978) наступним чином: 100% від вартості товару має бути переказано на банківський рахунок Продавця до приходу товару в порт Одеса/Іллічівськ.

Відповідно до п.6.3 контракту, умови та терміни оплати кожної окремої партії товару можуть встановлюватися сторонами окремо та зазначаються у додаткових угодах до даного контракту, які є його невід'ємною частиною.

На виконання умов даного контракту позивачем імпортовано партію товарів, а саме: товар № 1 (чорний ферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 та 100 штук, по 18, 24, 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 4200,00 кг; чорний ферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 1320,00 кг.) торгової марки «EDEMS» та «MAGIK TEA», країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою нетто 5520,00 кг за ціною 24507,00 USD або 4,4396 USD/кг; товар № 2 (зелений неферментований неароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 2 г нетто кожен, пачки по 25 та 100 штук, по 18, 48 та 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 780,00 кг; зелений неферментований ароматизований чай у подвійних фільтропакетах, по 1,5 г нетто кожен, пачки по 25 штук, по 72 пачки у ящику, загальна вага нетто товару - 270,00 кг.) торгової марки «EDEMS» та «MAGIK TEA», країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою 1050,00 кг за ціною 3801,50 USD або 3,6204 USD/кг; товар № 3 (чорний ферментований неароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 170,40 кг; чорний ферментований ароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 170,40 кг.) торгової марки «MAGIK TEA», країна походження Шрі-Ланка, загальною вагою 340,80 кг за ціною 1527,92 USD або 4,48 USD/кг; товар №4 (зелений неферментований неароматизований чай, в тубусах по 100 г нетто кожен, по 12 тубусів у ящику, загальна вага нетто товару - 172,80 кг.) торгової марки «MAGIK TEA», країна походження Шрі-Ланка, за ціною 645,12 USD або 3,73 USD/кг.

Даний товар заявлений позивачем до митного оформлення на підставі митної декларації від 13.10.2014 року № 204050001/2014/016363.

Для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості товару позивачем були надані відповідачу наступні документи: Зовнішньоекономічний контракт від 01.03.2013 року № АRВ-01/03/13; Комерційний інвойс № ЕМР/498/2014 від 15.09.2014 року; Коносамент (Віll оf Lаdіng) № СМВODЕ/14/017784 від 15.09.2014 року; Коносамент (Віll оf Lаdіng) № МSСUАМ879878 від 15.09.2014 року; Сертифікат якості № F535001/АGR/2014/04729 від 26.09.2014 року; Копія митної декларації країни відправлення від 15.09.2014 року № Е59389; Сертифікат походження №014025 від 15.09.2014 року; СМR від 10.10.2014 року № 40062; Заява про купівлю іноземної валюти від 30.09.2014 року № 44; Платіжне доручення в іноземній валюті від 02.10.2014 року № 24; Проформа-інвойс від 21.04.2014 року № 0119/2014.

Відповідач дійшов висновку, що у документах, наданих декларантом наявні розбіжності: 1) згідно інформації, наявної на сайті компанії перевізника товарів а також у коносаменті (Bill Of Lading) від 15.09.2014 року №CMBODE/14/017784, контейнер GLDU7605822 був перевантажений в порту Gioia Tauro (Італія ) з морського судна MSC SUSANNA VOY.IS436R на морське судно MSC ELOISE V. MT439A. Підпунктом 2.4 пункту 2 контракту № ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року не передбачено включення до ціни товару на умовах поставки CIF Іллічівськ/Одеса вартості перевантаження товарів з одного морського судна на інше, а отже має місце не включення до митної вартості числових значень всіх витрат, пов'язаних із придбанням товару; 2) у проформі-інвойсі від 21.04.2014 року №0119/2014 відсутні відомості щодо вартості перевантаження товару у порту Gioia Tauro (Італія ), а також інші витрати, передбачені підпунктом 2.4 пункту 2 контракту № ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року.

У зв'язку з цим відповідач витребував у позивача додаткові документи, а саме: 1) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) Виписку з бухгалтерської документації, а саме банківські платіжні документи щодо здійснення оплати іноземним контрагентом за придбані у третьої сторони оцінювані товари; 4) Договір про надання транспортних послуг по перевезенню товарів у міжнародному сполученні та виписки з бухгалтерської документації стосовно підтвердження числових значень всіх складових ціни товару на умовах поставки CIF Одеса, включаючи витрати, пов'язані із перевантаженням товару у порту Gioia Tauro (Італія ) з морського судна MSC SUSANNA VOY.IS436R на морське судно MSC ELOISE V. MT439A; 5) Висновки про якісні (у тому числі щодо сортності) та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформацію біржових організацій про вартість товарів або сировини.

14 жовтня 2014 року позивач направив до Рівненської митниці лист №107, яким повідомив митний орган, про неможливість надання певних витребуваних документів, а також те, що деякі витребувані документи вже були надані митному органу та надав ряд документів, які витребовувалися відповідачем.

14 жовтня 2014 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 204000003/2014/000036/1 від 14.10.2014 року.

Митну вартість товарів №№ 1,2 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визначеної органом доходів і зборів митної вартості товарів, імпортованих тим самим суб'єктом ЗЕД за тим самим контрактом та визнаної органами доходів і зборів митної вартості товарів, з урахуваннюм найменування, обсягів, умов поставок. Числове значення митної вартості товарів із врахуванням кількісних показників товарів у партії становить: товар № 1 - 4,97 дол. США/кг, що на день подання декларації становить 355276,11 грн., або у валюті контракту 27434,4 дол. США; товар № 2 - 3,81 дол. США/кг, що на день подання декларації становить 51826,57 грн., або у валюті контракту 4000,5 дол. США.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57).

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

В силу положень частин 1 - 3 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Отже, з метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з оспорюваного рішення, однією з причин, через які відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість імпортованих товарів, стало те, що підпунктом 2.4 пункту 2 контракту №ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року не передбачено включення до ціни товару на умовах поставки CIF Іллічівськ/Одеса вартості розвантаження товарів з одного морського судна у проміжному морському порту, зберігання з 29.09.2014 року по 01.10.2014 року та навантаження на інше морське судно, а також те, що у проформі-інвойсі від 21.04.2014 року №0119/2014 наявні відомості щодо числових значень фрахту та страховки оцінюваних товарів, проте відсутні відомості щодо числових значень вартості перевантаження в порту Gioia Tauro (Італія), відомості щодо числових значень вказаних витрат відсутні у наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення E59389 від 15.09.2014 року.

Як встановлено, згідно пункту 2.4 контракту, ціни на товар зазначені в доларах США або Євро та включають в себе: оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування); оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера; оплату доставки товару до основних засобів транспортування; оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів; вартість перевантаження товару на основний транспорт; оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса; вартість вивантаження товару у пункті призначення.

Так, відповідно до пункту 2.5 контракту, усі витрати, понесені до місця призначення оплачуються продавцем. У відповідності до пункту 2.1. контракту ціни на товар визначаються у доларах США (USD) або Євро із урахуванням поставки на умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Відповідно до статті 14.1.12. Податкового кодексу України базова ставка фрахту - це сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Так, у коносаменті від 15.09.2014 року №MSCUAM879878 та №CMBODE/14/017784 зазначено FREIGHT PREPAID, що означає: "фрахт передплачено".

Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій відносно того, що витрати на фрахт, а також будь-які інші витрати пов'язані із транспортуванням, навантаженням, перевантаженням, тощо є включені в ціну товару, придбаного позивачем за зовнішньоекономічним контрактом №ARB-01/03/13 від 01.03.2013 року.

Відповідно до правил Інкотермс 2010, термін "Cost Insurance and Freight" (CIF) "Вартість, страхування, фрахт" означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. Ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. При цьому, хоча фрахт оплачується продавцем, по суті, він оплачується покупцем, оскільки витрати на фрахт, зазвичай, включаються продавцем в загальну ціну товару

Таким чином, встановлені у цій справі обставини підтверджують висновки судів, що надані позивачем документи не містили жодних розбіжностей та містили усі необхідні відомості, які підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості товарів, визначеної декларантом за основним методом - за ціною договору, із дотриманням вимог Митного кодексу України. При цьому, не встановлено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Отже, вимога митниці про надання додаткових документів є безпідставною.

Також, як встановлено судами, відповідач зазначає, що у нього була наявна інформація, яка призвела до виникнення сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів імпортованих на підставі митної декларації від 13.10.2014 року №204050001/2014/016363, зокрема: відомості щодо світових цін на чай походження Шрі-Ланки на чайному аукціоні в Коломбо (Шрі-Ланка), опубліковані у періодичному виданні ДП "Держзовнішінформ" "Огляд цін українського та світового товарних ринків"; інформація щодо обсягів експорту та цін на чай, наявна на офіційному сайті Sri Lanka Tea Board (www.pureceylontea.com); відомості щодо рівнів цін заявлених декларантами та визнаних органами доходів і зборів при митному оформленні подібних товарів схожих за комерційною назвою, виробником, країною походження: №№ 204050001/2014/006891 від 26.04.2014 року, 204050001/2014/010606 від 15.07.2014 року, 204050001/2014/010815 від 18.07.2014 року, 204050001/2014/014666 від 18.09.2014 року, 100260003/2014/180642 від 03.09.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявність такої інформації не є достатнім свідченням заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість імпортованих товарів, у тому числі щодо її невірного визначення, оскільки це не передбачено статтями 54, 55 Митного кодексу України.

Так як судом встановлено, що відповідач в межах спірних правовідносин не повинен був застосовувати другорядні методи визначення митної вартості, то рішення Рівненської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару від 14.10.2014 року № 204000003/2014/000036/1 є протиправним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України відхилити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: