Справа № 686/11553/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/11553/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

04 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лисої С.Д.,

представника відповідача - Роюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа - товариство з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс" про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області, третя особа товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс», в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі №811367 про утримання з пенсії позивача переплати у розмірі 60228,09 грн. 20% пенсії щомісячно, зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький повернути безпідставно утримані кошти.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі №811367 від 18 листопада 2014 року про утримання з пенсії ОСОБА_3 переплати у розмірі 60228,09 грн. 20% пенсії щомісячно. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький повернути ОСОБА_3 безпідставно утримані кошти з 15 грудня 2014 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 року в частині позовних вимог за період з 18 листопада 2013 року по 14 грудня 2014 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила щодо її задоволення.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно довідки про уточнюючий характер роботи ОСОБА_3 призначено пенсію на пільгових умовах.

21 серпня 2013 року відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №461 виплату пенсії позивачу було припинено, оскільки за результатами зустрічної перевірки встановлено недостовірність видачі уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, а саме в наказах про прийом на роботу зазначені прізвища інших людей, особові рахунки по заробітній платі для перевірки надані не були.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №811367 від 21.08.2013 року встановлена переплата у сумі 60228,09 грн. за період з 14.09.2007р. по 31.07.2013р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність оскарженого позивачем рішення, відтак позов є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду розглядає документи про призначення пенсій та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Положеннями ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Судом встановлено, що при призначенні позивачу пенсії працівниками Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому було проведено зустрічну перевірку наданих документів, саме тоді були перевірені накази, згідно яких була видана довідка про уточнюючий характер роботи. На момент перевірки всі накази були в наявності та надані для перевірки уповноваженим на те особам Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому. Даний факт відображено у акті зустрічної перевірки.

Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З наведених норм вбачається, що повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав. Зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Оскільки судом першої інстанцій не встановлений факт зловживання з боку пенсіонера щодо подання відповідачу документів з явно неправильними відомостями, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій, щодо неправомірності рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 18.11.2013 про утримання з позивача переплати пенсії в розмірі 20% від її пенсії щомісячно.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 року у справі №К/800/23415/15.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції по справі.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий /підпис/Біла Л.М.

Судді /підпис/ /підпис/Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар