Справа № 2а-622/10
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-622/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.

при секретарі :ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Я Р О Ш ДМИТРА

ОЛЕКСАНДРОВИЧА до Інспектора ДПС відділу ДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прапорщика міліції ОСОБА_1 про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання ОСОБА_3 серії АЕ № 292112 по справі про адміністративне правопорушення від 12.05.2010 року противоправною та її скасування до Інспектора ДПС відділу ДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прапорщика міліції ОСОБА_1 Крім того, він просив суд на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 620 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 травня 2010 року, інспектором ДПС відділу ДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прапорщиком міліції ОСОБА_1 винесено постанову Серії АЕ № 292112 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_2 Зазначену постанову щодо нього винесено співробітником ДАІ нібито за перевищення швидкості руху. ОСОБА_2 вважає її незаконною та необґрунтованою з наступних підстав: у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості руху саме його автомобілю. Фактично йому співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки час, який нібито пройшов з моменту вимірювання швидкості, на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряна швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля. При цьому у момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, поряд із його автомобілем у попутному напрямку рухалися декілька автомобілів, а також рухався автомобіль у зворотному напрямку. До того ж співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Також п. 4 ч. 2 ст. 105 КАС України передбачає можливість стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування спричиненої його незаконними діями шкоди. Таку шкоду йому спричинено. Моральна шкода полягає у тому, що відносно нього було необґрунтовано винесено постанову, необґрунтовано звинувачено у вчиненні правопорушення, а також його необґрунтовано звинувачено у спробі дати інспектору хабара. При цьому йому було відмовлено у будь-якій можливості захисту своїх інтересів. Він відчув абсолютну безпомічність перед посадовими особами органів державної влади, що підриває у нього віру у можливість захисту своїх інтересів правовими методами. Суму, яка б могла частково загладити його моральні страждання, він оцінює у 620 гривень.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 вважає, що постанова серії АЕ № 292112 по справі про адміністративне правопорушення від 12.05.2010 року прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, письмові заперечення на позов не надав.

Суд, дослідивши письмові пояснення позивача та свідка ОСОБА_4, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.

12 травня 2010 року відносно позивача була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення (серія АЕ № 292112). У зазначеній постанові встановлено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу Нексія», державний номерний знак НОМЕР_1, перевищив встановлену в населеному пункті швидкість руху, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км/год, у звязку з чим постановлено накласти на ОСОБА_2, згідно зі ст. 14-1 КУпАП штраф у сумі 310 (триста десять) гривень.

Позивач підтвердив той факт, що 12 травня 2010 року, відносно нього прапорщиком міліції ОСОБА_1 винесено постанову Серії АЕ № 292112 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначену постанову щодо нього винесено співробітником ДАІ нібито за перевищення швидкості руху. При цьому позивач ОСОБА_2 зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості руху саме його автомобілю. Фактично йому, співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки час, який нібито пройшов з моменту вимірювання швидкості, на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряна швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрів від його автомобіля. При цьому у момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, поряд із його автомобілем у попутному напрямку рухалися декілька автомобілів, а також рухався автомобіль у зворотному напрямку. До того ж співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Також п. 4 ч. 2 ст. 105 КАС України передбачає можливість стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування спричиненої його незаконними діями шкоди. Таку шкоду, як вважає позивач, йому спричинено.

Суд погоджується з позивачем, щодо протиправності ОСОБА_3 АЕ№ 292112 від 12.05.2010 року та незаконності застосування до позивача штрафу у розмірі 310 (триста десять) грн. з наступних підстав.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статті ж 10 та 11 КУпАП визначають умисну та необережну вину особи, яка вчинила якісь дії чи бездіяльність, що посягають на вказані вище обєкти, а саме:

- особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала, або свідомо допускала настання цих наслідків (умисел);

- передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення, або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд не вбачає в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, за який чинним законодавством передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, якщо навіть працівником міліції ОСОБА_2 і був ознайомлений зі своїми правами та обовязками відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, що ОСОБА_2 заперечував, то реально своїми правами ОСОБА_2 працівником міліції був позбавлений можливості скористатися. Такий висновок суду дозволяє зробити те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 допустив правопорушення 12 травня 2010 року о 05 годині 20 хвилин на пр-ті Ювілейному в місті Дніпродзержинську. В той же день о 05 годині 30 хвилин відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, одразу ж справа була призначена до розгляду 12 травня 2010 року о 05 годині 50 хвилин і розглянута по суті безпосередньо на пр-ті Ювілейному в місті Дніпродзержинську.

Згідно зі ст. 247 ч.1 п.1 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 8-12, 69, 71, 158-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АЕ № 292112 від 12 травня 2010 року Інспектора ДПС відділу ДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прапорщика міліції ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до Інспектора ДПС відділу ДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прапорщика міліції ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 620 гривень, відмовити.

Протягом десяти днів з дня проголошення цієї постанови може бути подана заява про апеляційне оскарження постанови суду сторонами чи їх представниками протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: