Справа № 2-а-3426/10/2170
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3426/10/2170

Категорія:8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по справі за позовом Великоолександрівського відділення Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, -

встановиЛА:

01 липня 2010 року, Великоолександрівськое відділення Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області (дали-позивач,) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі-відповідач) про зобов'язання відповідача подати щорічну декларацію про одержані доходи та майновий стан за 2009 рік та стягнути з відповідача податок з доходів фізичних осіб в сумі 2170,25 грн, мотивуючи його тим, що 03.11.2009 року громадянином ОСОБА_6 відповідно договору купівлі-продажу придбано легковий автомобіль, ринкова вартість якого становила 14468,33 грн., що підтверджується експертною оцінкою, тому з отриманого доходу ОСОБА_5 повинен сплатити податок в розмірі 15 %, як це передбачено Законом України від 22.05.2003 р. № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон № 889). Відповідно до пп. "ж" п. 1.3 ст. 1 Закону № 889 доходом із джерелом його походження з України, тобто оподатковуваним доходом є, зокрема, доход від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України. Відповідач посилається на спільний наказ Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, яким затверджено ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - ОСОБА_4). ОСОБА_7 є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів у

випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Методика застосовується, зокрема, у разі визначення вартості відокремленого колісного транспортного засобу для встановлення розміру обов'язкових платежів до бюджету.

Представник позивача до суду першої інстанції не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка.

Відповідач надав до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просив долучити до матеріалів справи копі біржової угоди купівлі - продажу №889608 від 03.11.2009 року, та квитанцію про сплату податку на рухоме майно.

Суд першої інстанції своєю постановою від 10 березня 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Нововоронцовська міжрайонна державна податкова інспекція Херсонської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Нововоронцовська міжрайонна державна податкова інспекція Херсонської області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до МВ РЕР смт. Велика Олександрівка при УДАІ УМВС України у Херсонській області із запитом №249/10/17028 від 15.03.2010 з метою отримання інформації, щодо оціночної вартості транспортних засобів, яка була визначена в документах при державній реєстрації транспортних засобів в МРЕВ ДАЇ УМВС України в Херсонській області протягом 2009 року.

Відповідно даних УДАІ УМВС України у Херсонській області, зазначено що громадянином ОСОБА_6, 03.11.2009 року у відповідності до договору купівлі-продажу придбано червоний автомобіль марки "ТОУОТА СOROLA" 1988 року випуску. Згідно звіту про незалежну експертну оцінку автомобіля ринкова вартість автомобіля складає 14468,33 грн. Із цієї (ринкової) вартості автомобіля був сплачений до Пенсійного фонду збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 відсотки від об'єкта оподаткування (вартості легкового автомобіля).

Зазначений автомобіль знятий з реєстрації для подальшого продажу громадянином ОСОБА_5 в подальшому, перереєстровано на покупця ОСОБА_6.

МДПІ посилається на п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів та самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388, яким визначено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється зокрема на підставі документів, що посвідчують оцінку транспортного засобу, яка проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у встановленому порядку і має відповідні документи. Реєстрація транспортних засобів відбувається за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків.

МДПІ зазначає, що ОСОБА_5 отримав дохід від продажу транспортного засобу в сумі 14468,33 грн., виходячи з оціночної вартості транспортного засобу. Розмір отриманого доходу підтверджується, на думку МДПІ, фактом сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 3 % від суми вартості легкового автомобіля. Крім того,

податковою інспекцією встановлено факт неподання ОСОБА_5 декларації про отримані доходи за 2009 рік.

Відповідно до ст. 12 Закону № 889 дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, тобто в розмірі 15 %. МДПІ донараховано 2170,25 грн. податку виходячи зі ставки 15 % від суми 14468,33 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач не заперечують необхідності сплати податку із доходів фізичних осіб при продажу автомобіля, як об'єкта рухомого майна.

Проте, спірною є база оподаткування. Так, позивач у позовній заяві стверджує, що базою оподаткування у даному випадку є вартість майна, яке відчужується, розрахована за звичайними цінами, але не нижче оціночної вартості автомобіля, відповідач вважає що він повинен сплачувати податок із суми, зафіксованої у договорі купівлі-продажу автомобіля (біржової угоди).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. При проведенні біржової операції з купівлі-продажу рухомого майна одна зі сторін угоди (покупець) набуває права власності на рухоме майно, яке придбаває, а друга сторона угоди (продавець) одержує дохід від такого продажу тільки з моменту реєстрації угоди на біржі. Під час укладення будь-яких угод на біржі сторонами цих угод застосовуються вільні ціни, як це передбачено вимогами Законом України "Про товарну біржу" та цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Визначення ціни за договором є істотною умовою договору купівлі-продажу і ці умови визначаються сторонами угоди.

Договір продажу автомобіля, який укладений позивачем, не оспорений у судовому порядку, не визнаний судом недійсним, виконаний сторонами у повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів Правила державної реєстрації та обліку автомобілів.

Пунктом 8 зазначених Правил встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи).

Тобто, вимога про здійснення такої оцінки пред'являється до нового власника автомобіля органом реєстрації автотранспортних засобів - ДАІ.

Відповідно до ст. 7 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у разі оподаткування майна згідно із законом, але в даному законі чи законах, які регулюють податкові відносини не зазначено, що при оподаткуванні операцій з продажу рухомого майна потрібно керуватись саме оціночною вартістю. Закон про оцінку майна не є законом про оподаткування і не може змінювати норми Закону № 889. В ньому говориться лише про обов'язковість проведення оцінки, а не про обов'язковість її використання при визначенні бази оподаткування. В Законі № 889 при регулюванні операцій з продажу рухомого майна, не передбачається застосування звичайних цін або цін, що не нижче визначної експертом ціни.

Згідно з п. 1.2 Закону № 889 дохід - це "сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь чи

набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами".

Отже, доходом фізичної особи від продажу об'єкта рухомого майна є сума коштів, отриманих продавцем у власність або нарахованих на його користь. Таким чином, при розрахунку податку з доходів фізичних осіб необхідно враховувати суму, зафіксовану в договорі купівлі-продажу.

Посилання відповідача на сплату покупцем автомобіля збору до Пенсійного фонду України розмірі 3 % від експертної оцінки не є доказом отримання позивачем доходу у розмірі, що не нижче цієї оцінки.

Що стосується твердженням податкового органу про неподання позивачем податкової декларації за 2009 рік, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці підстави є необґрунтовані, оскільки у матеріалах справи міститься декларація про доходи одержані з 01.01. по 31.12. 2009, поданої ОСОБА_5 за 2009 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції чинної на 01.01.2010 р.) сума податкових зобов'язань, донарахована податковим органом, підлягає сплаті до відповідного бюджету у строки, встановлені законом.

Згідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції чинної на момент подачі звітності) п.4.2.2 ст. 4 визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Позивачем не було надано ні результатів перевірки відповідно до яких було визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, ні рішення податкового органу про стягнення донарахованих сум.

Також податковим органом не надано належних доказів, що податок з доходів фізичної особи при продажу автомобіля повинен сплачуватись з вартості автомобіля, яка визначена експертом, а також факт отримання ОСОБА_5 доходу від відчуження транспортного засобу у розмірі 14468,33 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у позивача відсутній обов'язок декларувати отримання доходу в сумі 14468,33 грн., а тому позовні вимоги МДПІ до ОСОБА_5 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування

правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області, - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по справі за позовом Великоолександрівського відділення Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3