Справа № 826/14487/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року К/800/16036/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Амєліна С.Є., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року по справі № 826/14487/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській

області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працював у Закритому акціонерному товаристві «Коломийська швейна фабрика» з 21 грудня 1998 року по 15 серпня 2000 року та з 16 серпня 2000 до 16 серпня 2001 року за трудовим договором на посаді юриста.

10 травня 2013 року позивачем до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області подано звернення про порушення ПАТ «Коломийська швейна фабрика» вимог законодавства про працю та просив провести позапланову перевірку підприємства, скласти відповідний акт, а голові правління винести припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю, яким зобов'язати:

провести перерахунок заробітної плати позивача за період роботи з червня 1999 року, виходячи з розміру посадового окладу 146,90 грн.;

провести перерахунок заробітної плати позивача за період роботи з серпня 2000 року по січень 2001 року, виходячи з розміру посадового окладу 191,10 грн.;

провести перерахунок заробітної плати позивача за період роботи з лютого 2001 року по липень 2001 року, виходячи з розміру посадового окладу 209,30 грн.;

виплатити середній заробіток в обчисленому Інспекцією розмірі за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто за період з 13 серпня 2011 року по 8 січня 20013 року.

20 травня 2013 року №01-21/1311 Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області надано відповідь на звернення позивача, в якому зазначено, що до повноважень Інспекції не належить нарахування заробітної плати, оскільки такі функції належать роботодавцю; під час проведення 11-15 травня 2007 року перевірки на підприємстві за період роботи до 2002 року порушень в частині виплати заробітної плати і заборгованості щодо її виплати не встановлено.

Вважаючи, що такими діями відповідач порушив його права, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій, виходили з наступного.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 2 липня 2012 року № 390, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року №1059 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 386.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Водночас пунктом 7 частини першої наведеної статті визначено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 2 липня 2012 року №390 інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідачем в травні 2007 року проведено перевірку вказаного суб'єкта господарювання за період, зазначений у заяві ОСОБА_4, суд касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Амєлін С.Є.

Загородній А.Ф.