Справа № 2-а-482/11/1506
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012 р.Справа № 2-а-482/11/1506

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Андреєв Е.О.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Запорожана Д.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

20.04.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області (далі управління ПФУ) про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії, як інваліду 2 групи з 2008 року, в розмірі, не меншому, ніж встановленому ст.ст.49,50, ч.4 ст.54,67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, посилаючись на те, що відповідач визначив пенсію в розмірі, значно меншому. Крім того, позивач просив стягнути винагороду за вислугу років, відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач заперечував проти позову просив у його задоволенні відмовити.

На підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року позовні вимоги щодо визнання неправомірною відмову у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії, а також стягнення заборгованості за період з 01.01.2008 року до 19.11.2010 року залишені без розгляду в звязку із пропуском строку звернення до суду. Зазначена ухвала не оскаржується сторонами та набрала законної сили.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2011 року позовні вимоги задоволені частково. Визнана неправомірною бездіяльність управління ПФУ щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у розмірах, визначених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії позивачу в період з 20.11.2010 року до 06.06.2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка відповідає прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням сплачених сум.

В апеляційній скарзі управління ПФУ ставить питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановлення нової постанови, якої в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок основної та додаткової пенсії позивачу повинен нараховуватися відповідно до ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений відповідними законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Судова колегія не погоджується з такою позицією суду першої інстанції та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні ПФУ як інвалід 2 групи 1 категорії внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст.54 зазначеного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»та № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»в тій редакції, які діяли на час ухвалення рішення судом першої інстанції, визначалися розмір основної та додаткової пенсії, який був меншим, ніж встановлений ст.ст.50,54 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які прийняті на підставі і на виконання, як вищенаведеного Закону, так і Бюджетного Кодексу України.

25 січня 2012 року Конституційним судом України прийнято рішення № 3-рп/2012, яким визначено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту і в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та Законів України. Керування судами України принципом законності при вирішення справ передбачає застосування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Конституційний суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними п.п.2,3 ст.116 Конституції України. Таким чином, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія вважає, що відсутні підстави для визнання неправомірними дій управління ПФУ при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції щодо визнання дій неправомірними та зобовязання здійснення перерахунку та виплати пенсії, прийняти нову постанову, якою відмовити у позові ОСОБА_2 в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 20.11.2010 року по 06.06.2011 року скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні цієї частини позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: С.І. Жук