Справа № 815/6851/15
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6851/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, за результатом якого позивач просить: зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0399 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, отриману у власність за нотаріально посвідченим 04.11.2008 року у зареєстрованим у реєстрі правочинів за №947 договором дарування 7/10 частин розташованого на ній житлового будинку.

Представник позивача просить задовольнити заявлені

В ході судового розгляду справи, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові. Не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду, розгляд справи призначений в порядку письмового провадження на 02 лютого 2016 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 04.11.2008 року згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу Сегенченко І.М. і зареєстрованого у реєстрі правочинів за №947, - ОСОБА_1 прийняла в дар 7/10 (сім десятих) частин житлового будинку АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 399 кв.м., що належить Дарувальнику (ОСОБА_3) на підставі Державного акту про право власності на землю від 24.05.2007 року НОМЕР_3, що також передається в дар Обдаровуваній (ОСОБА_1.) Дарувальником, відповідно до договору дарування, та на земельній ділянці площею 419 кв.м., що належить Обдаровуваній на підставі Державного акту про право власності на землю від 21.01.2002 року НОМЕР_4.

Позивачем було подано до Державного реєстратора заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 30.09.2015 року за реєстраційним НОМЕР_5 для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05.10.2015 року №25030631 було відмовлено у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

В рішенні зазначено що заявником заявлено право на державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку.

У відповідності з договором дарування від 04.11.2008 року №947, наданого заявником, ОСОБА_1 належить право власності на 7/10 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Вказані невідповідності не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та, як наслідок, провести державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку.

Позивач, будучи незгодною з вказаним рішенням, подала заяву до в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної реєстрації Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 по факту відмови у державній реєстрації права власності в якому просила усунути порушення, допущені державним реєстратором 05.10.2015 року при прийнятті рішення №25030631 про відмову у державній реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0399 га за адресою: АДРЕСА_1, отриману у власність за договором дарування 7/10 частин розташованого на ній житлового будинку, посвідченого нотаріально 04.11.2008 року і зареєстрованого у реєстрі правочинів за №947.

Відповідачем було надано відповідь від 05.11.2015 року №Д-1597-08.3 згідно якої Позивачем не було подано документ, що підтверджує виникнення речових прав на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, який раніше подавався до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

За інформацією отриманою від відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОМУЮ встановлено, що 17.06.2015 року Позивачем подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Разом з заявою подано, зокрема, дублікат договору дарування від 04.11.2008 року №730, відповідно до якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1, прийняла в дар земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

В ході розгляду зазначеної заяви державний реєстратор речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 встановила, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Ураховуючи викладене та керуючись ст. 24 Закону, пунктами 20 та 28 Порядку, державним реєстратором ОСОБА_5 було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №22311508 від 23.06.2015 року.

Вказані невідповідності не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та, як наслідок, провести державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку.

Розглянувши вказані обставини справи з урахуванням досліджених судом письмових доказів, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст..2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України, згідно зі ст.ст.10,11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст..ст.15,16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до п. 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 24. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як встановлено судом, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16 - 20), дійсно зареєстровано обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме арешт нерухомого майна (3/10 частини), особа майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_1.

Однак, наявних зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме - земельної ділянки площею 0,0399 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, немає.

Згідно ст. 27 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04.11.2008 року (а.с.13), ОСОБА_3, подарував, а ОСОБА_1, прийняла в дар 7/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 399 кв.м., що належить дарувальнику на підставі Державного акту про право власності на землю від 24.05.2007 року, НОМЕР_3, що також передається в дар Обдаровуваній Дарувальником.

Таким чином, згідно вказаного договору дарування ОСОБА_1 отримала в дар земельну ділянку площею 399 кв.м.

З урахуванням вищевикладеного, суд встановив що були наявні підстави для державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 399 кв.м., а саме договір дарування від 04.11.2008 року, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Також суд вважає необхідним зазначити, що у державного реєстратора не було підстав відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.2 ст. 11. Кодексу адміністративного судочинства суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до абз. 9 ч.2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України, суд повинен скасувати оскаржуване рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05 жовтня 2015 року №25030631, оскільки вказане рішення перешкоджає подальшій реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За результатом розгляду справи та встановлення всіх істотних обставин, суд вважає заявлений адміністративний позов обґрунтованим, у з в'язку з чим вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судом при вирішенні спору розподіляються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При подачі адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 487,20 грн., згідно квитанції від 02.12.2015 року №ПН3952 (а.с. 3).

Оскільки судовим рішенням позивачу було повністю задоволено заявлені позовні вимоги, то з Управління державної реєстрації Головного управління юстиції в Одеській області повинно бути присуджено на користь позивача всю суму судового збору, який було сплачено при поданні вказаного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 05 жовтня 2015 року №25030631 - відмову у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0399 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, отриману у власність за нотаріально посвідченим 04.11.2008 року у зареєстрованим у реєстрі правочинів за №947 договором дарування 7/10 частин розташованого на ній житлового будинку.

Стягнути з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі - 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Гусев