Справа № 814/2172/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2172/15

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та 3-х осіб Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

21.08.2008р. ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до ДСА України, ТУ ДСА України в Миколаївській області та 3-х осіб Кабінету Міністрів України і Міністерства фінансів України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДСА України та ТУ ДСА України щодо не проведення перерахунку та виплати заробітної плати згідно діючого законодавства;

- зобов'язати ДСА України з 01.05.2008р. провести перерахунок та виплату заробітної плати суддям з розрахунку мінімальної заробітної плати за відповідний період, внести зміни у штатний розпис суду на 2008 рік з метою приведення посадового окладу у відповідність до чинного законодавства;

- стягнути з ТУ ДСА України у Миколаївській області на його користь недонараховану та невиплачену заробітну плату у сумі 51456,28 грн. та зобов'язати відповідача про індексувати належну до сплати суму у відповідності до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» (затв. Постановою КМ України від 21.02.2001р. №159);

- стягнути з ТУ ДСА в Миколаївській області на його користь витрати зі сплати вартості проведеної по справі судово-економічної (бухгалтерської) експертизи у сумі 1126,80 грн.;

- зобов'язати ТУ ДСА України у Миколаївській області провести перерахунок з 01.06.2005р. виплаченої премії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює на посаді судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Відповідно до п.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. та Постанови КМУ №514 від 30.06.2005р., з 01.06.2005 року його посадовий оклад повинен складати 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати. 03.09.2005р. КМУ прийняв постанову №865 «Про оплату праці суддів», відповідно до якої посадові оклади суддів місцевих загальних суддів були встановлені на рівні розмірів мінімальної заробітної плати. 31.12.2005р. КМУ прийняв постанову №1310 «Про внесення змін до постанови КМУ від 03.09.2005р. №865», якою було вказано, що розміри посадових окладів, передбачених постановою №865 від 03.09.2005р. встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не проводиться. Однак, незважаючи на вказане, відповідачами перерахунок його заробітної плати зроблений не був і її виплата продовжує проводитися із розрахунку мінімальної заробітної плати - 332 грн., а не з розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про державний бюджет України на 2005-2008 роки.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 06.10.2015р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.09.2015р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 працював на посаді судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2005-2008р.р. Позивач надав суду висновок судово-економічної експертизи, який свідчить, що за період з 01.09.2005р. по 01.10.2008р. недонарахована та недоплачена заробітна плата складає 51456,28 грн.

Не погоджуюсь з такою бездіяльністю відповідачів щодо перерахунку та виплати заробітної плати, позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно з правомірності дій відповідачів.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006р.) заробітна плата судді з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50% його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80% посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Таким чином диференційовано вирішується питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обов'язки на адміністративних посадах, з тим, що б досягти справедливого співвідношення в оплаті праці залежності від обсягу виконуваної роботи.

А відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці», винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій є додатковою заробітною платою і носить необов'язковий, характер, оскільки встановлювати її розмір являється пріоритетом керівників установ у межах фонду заробітної плати, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах на відповідний бюджетний період.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» умови та розміри оплати праці працівників та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

30.06.2005р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», згідно з абз.2 п.1 вказаної Постанови посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005. становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати,

03.09.2005р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №865 «Про оплату праці суддів», якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів.

Вказана постанова №865 повинна була набрати чинності з 01.01.2006р., однак Постановою КМУ від 21.12.2005р. №1243 «Питання оплати прані вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332 грн.

Іншою Постановою від 31.12.2005р. №1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4-1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою №865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Вказані зміни були внесені до Постанови від 03.09.2005р. №865 до набрання нею чинності.

Отже, при обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01.09.2005р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати 332 грн., що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Як видно зі Схем посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів кількість розмірів мінімальної заробітної плати при обчисленні посадового окладу суддів складає від 8,5 до 12,5, що значно перевищує розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, а також розмір посадових окладів багатьох працівників установ, які фінансуються з державного бюджету.

Слід зазначити, що оклад голови загального апеляційного суду області становив 11 розмірів мінімальної заробітної плати, або 3652 грн., а посадовий оклад судді цього ж суду - 9 розмірів мінімальної заробітної плати, або 2988 грн. Різниця у розмірах вказаних посадових окладів складає менше ніж 20 %, а тому, оклад судді є більшим ніж 80 % від посадового окладу голови суду.

Крім того, у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України зазначених постанов збільшено оклади суддям та головам судів більш як у шість разів.

Отже, вказані Схеми посадових окладів є такими, що відповідають встановленому статтею 44 Закону України «Про статус суддів» співвідношенню розмірів посадових окладів Голови Верховного Суду України, голів судів та суддів, а встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 відбулося до моменту набрання нею чинності. Вказана постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005р. №1310 не була введена в дію, а тому не має підстав для висновку про те, що зазначені постанови звужують існуючі гарантії незалежності суддів.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про статус суддів», суддям, які мають кваліфікаційні класи, що встановлюються залежно від посади, стажу, досвіду роботи і рівня професійних знань, нараховуються доплати до посадових окладів.

Постановою ж Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 не скасовується і не змінюються, а навпаки встановлюються надбавки та доплати за виконання особливо важливої роботи, за науковий ступінь, для вирішення соціально-побутових питань, а також визначено порядок преміювання тощо, що свідчить про покращення спеціальних умов матеріального забезпечення суддів.

У зв'язку з вказаним, є помилковим твердження позивача, що нарахування та виплата йому заробітної плати відповідно до зазначених постанов суперечить Закону України «Про статус суддів» та звужує зміст та обсяг статусу суддів.

Слід звернути увагу на те, що зазначена правова позиція з цього питання вже давно була висловлена Вищим адміністративним судом України, зокрема в своїй постанові від 13.04.2011 року по справі №К-37929/09.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи судами обох інстанцій, постановою Печерського районного суду м.Києва від 19.03.2007р. було визнано протиправним та скасовано пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005р. № 865.

А ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3.12.2007р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2009р., цю постанову Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007р. в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 Постанови КМУ «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005р. № 865 залишено без змін.

Водночас, визнання незаконним цього п.4-1 Постанови КМУ від 03.09.2005р. №865, при наявності чинних Постанов Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1243 та від 31.12.2005р. №1310, які також стосуються питання обчислення заробітної плати суддів, не давало підстав відповідачам у період з 03.12.2007р. (дата набрання постановою Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007р. законної сили) до 01.01.2012р. (дата втрати чинності скасованої нею Постанови Кабміну КМУ) здійснювати виплату заробітної плати у заявлених розмірах.

В подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009р., було визнано незаконними Постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005р. №1310 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865. Питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято.

При цьому, постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011р. вказану постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009р. скасовано, у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування зазначених постанов Кабінету Міністрів України відмовлено.

Отже, з врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про перерахунок заробітної плати на підставі постанови Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007р. та постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008р. задоволенню не підлягають, а відтак, рішення суду першої інстанції про відмову у позові є правильним.

Також, слід зазначити й про те, що розміри посадових окладів, премій встановлювались Кабінетом Міністрів України, а розміри надбавок за кваліфікаційні класи суддів та інших надбавок у різні періоди визначались Указами Президента України та (або) Постановами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до положень ст.13 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Статтею 51 Бюджетного кодексу України встановлено, що відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету України.

Розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Таким чином, Кабінет Міністрів України при визначенні розміру заробітної плати працівників бюджетних установ, у тому числі і суддів, повинен виходити з обсягів витрат на оплату праці, затверджених Державним бюджетом України на відповідний рік.

Встановивши сталу величину посадових окладів суддів, Кабінет Міністрів України регулював розмір заробітної плати суддів у спірний період за рахунок розміру премій та інших доплат у межах визначених Державним бюджетом України обсягів.

Так, позовні вимоги, пов'язані з визнанням протиправною бездіяльність, зобов'язанням вчинити певні дії та стягненням заробітної плати фактично ґрунтуються на тому, що, на думку позивача, відповідачі повинні були розраховувати заробітну плату з урахуванням посадового окладу позивачу 7,5 мінімальних заробітних плат, але постанови КМУ №865 (п.4-1) та №1243, якими встановлюється посадовий оклад, виходячи з 332 грн., нечинними не визнавались, а тому, відповідно, суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі правомірно нараховували заробітну плату з розрахунку посадового окладу 332 грн.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була висловлена як ВАС України, зокрема, у постанові від 03.12.2015р. (справа №К/9991/18665/11), так і Верховним судом України, зокрема, у постановах від 17.06.2014р. і 04.11.2015р.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко