Справа № 804/7192/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 р. Справа № 804/7192/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення, -
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600601/1 від 03.12.2014р.
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що декларантом не надано документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, незважаючи на вимоги п.2.4 та 2.5 ст.53 МКУ та відповідно до положень зазначеного зовнішньоекономічного контракту; - документи що підтверджують врахування комісійної винагороди у митній вартості, як складової митної вартості до митного оформлення не надано; - надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу), тому наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару і т.і. Вказані розбіжності н усунуто, витребувані документи декларантом не надано. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, та картка відмови у митному оформленні прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
14.02.2014 року між позивачем (покупець) та компанією «Dalmond Trade House Limited» Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №DTH-025-14/14-0314-12 (Контракт), згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити продажу і поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, зазначених в Контракті та Додатках до Контракту.
За відомостями додатку № 13 від 28.08.14 р. до контракту № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 р. загальна сума постачань товару складає 41 889,40 дол. США.
02.12.2014р. декларантом ПАТ «ДМКД» до м/п «Дніпродзержинськ» Дніпропетровської митниці було подано для здійснення митного оформлення митну декларацію № 110010000/2014/022505 на товари:
1.вогнетривкі вироби : високоглиноземисті вироби марки DALSIAL 701BF; алюмокарборундовуглецеві вироби марки DALCAR ACB-55H; 2.вогнетривкі бетони: вогнетривкий мертель марки DALMOR A65; алюмокарборундовуглецевий мертель марки DALMOR AСВ65; 3.вироби з пресованого мінерального волокна: теплоізоляційні плити.
Митна вартість товарів була заявлена декларантом позивача відповідно до ст.58 МКУ за ціною договору.
На підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, позивачем було надано митному органу документи перелічені в графі 44 МД: контракт № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014р.; додаткову угоду № 1 до контракту № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 р.; додаток №13 від 28.08.2014 р.; три рахунки-інвойс № DTH-025-14/14-0314-12-80079181, № DTH-025-14/14-0314-12-80079182 та № DTH-025-14/14-0314-12-80079183 від 23.09.2014 р.; коносамент (Bill of Lading) № SZSCN1410026 від 15.10.2014 р.; залізнична накладна ЦІМ/УМВС № 400728164 від 26.11.2014 р.
За митною декларацією №110010000/2014/022505 від 02.12.2014 при візуальному контролі документів до МД відповідно ст.337 Митного кодексу України, виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків:
3.2.3. Товари надходять у морський порт призначення на митній території України за ордерними коносаментами (без зазначення відомостей про фактичних одержувачів товарів). 4.2.4. Післяоплата.
З причин певного ступеню ризиковості операції та з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості посадовою особою, що здійснює митний контроль та митне оформлення за товарами сформовано ризик 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Звернути увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п. 4.1. ст. 54 Митного кодексу України, здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
В результаті контролю встановлено, що відповідно до пп. 12.2, 12.3 контракту № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014р. передбачено, що 95% від вартості кожної замовленої партії товару мають бути сплачені покупцем шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку. Решта коштів у розмірі 5% від вартості партії товару, покупець перераховує протягом 15 банківських днів з дати поставки такої партії товару. Зазначені умови оплати викладені також у інвойсах щодо імпортованого вантажу № DTH-025-14/14-0314-12-80079181, № DTH-025-14/14-0314-12-80079182 та № DTH-025-14/14-0314-12-80079183 від 23.09.2014 р. Однак, позивачем документів щодо проведення розрахунків за даним контрактом не надавалось.
Також, продаж товару, що імпортований в рамках зовнішньоекономічного контракту № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 р. здійснюється відповідно до дистрибюторського контракту від 01.01.2013 р. між «LIAONING DALMOND REFRACTORIES CO., LTD» та «Dalmond Trade House Limited». Зазначений контракт із третіми особами, що пов'язаний договором про ставку товарів, митна вартість яких визначається, не містить кількісних показників, що стосується підтвердження митної вартості товарів, які імпортуються. Документи, що підтверджують врахування комісійної винагороди у митній вартості, як складової митної вартості до митного оформлення не надано.
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника товару від 10.09.2014 р. № 040/1009/DMKD14, що містить відомості щодо ціни товару на умовах FOB-Dalian та не кореспондується із додатком від 28.08.2014 № 13 до зовнішньоекономічного контракту № DTH-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 р., яким визначено ціни імпортованого товару. Зазначеним прайс-листом виробник, пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, який до того ж є пов'язаним із ним, як зазначено вище, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару.
Вартість товарів зазначена в копії декларації країни експорту та копіях рахунків виробника, визначена на умовах FОВ не відповідає вартості товарів у рахунках контрактоутримувача від 23.09.2014 №№ DТН-025-14/14-0314-12-80079181, DТН-025- 14/14-0314-12-80079182, DТН-025-14/14-0314-12-80079183 на умовах DАР -Дніпродзержинськ, з чого можна зробити висновок, що різницю складають транспортні витрати.
Відповідно п. 10 ст. 58 Митного кодексу України, складовими митної вартості є, в тому числі, , витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
За відомостями перекладу коносаменту № SZSCN1410026 від 15.10.2014 р. фрахт підлягає сплаті вантажоотримувачем у порту призначення, але зазначений коносамент є ордерним та не визначає отримувача вантажу, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем.
За відомостями наданого до митного оформлення коносаменту (Bill of Lading) від 15.10.2014 № SZSCN1410026 вантаж відвантажено у 2 20-футових контейнерах TGHU2983678, СМАU0061145 на борт судна «MAERSK LONDRINA» рейс 1410.
За інформацією ЄАІС, яка отримана від морських агентів (Агентська організація ТОВ "СМА СІ ДЖИ ЕМ ШИППШГ ЕДЖЕНСІЗ Україна") зазначені контейнери TGHY2983678, CMAU0061145 відправлені з Гонконгу, порт HONG KONG на судні «MAERSK LONDRINA» рейс BXB06E, коносамент DNFD 024606.
Зазначене може свідчити про наявність додаткових витрат у транспортній складовій, проте пояснень із зазначеного, транспортних документів (коносаменту DNFD 024606) щодо транспортування вантажу з порту HONG KONG на судні «MAERSK LONDRINA» рейс BXB06E, декларантом до митного оформлення не надано.
За умовами контракту від 14.02.2014 № DТН-025-14/14-0314-12, визначено умови постачання DАР Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 02.12.2014 р. № 062Д/2521, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DАР Дніпродзержинськ відповідно до п. 10 ст. 58 Митного кодексу України, вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість. Всупереч заявленому листом від 02.12.2014 № 062Д/2521 залізнична накладна від 26.11.2014 № 40728164 (гр..34) містить відомості щодо вартості провізної плати територією України в сумі 2312,00 грн, що сплачена відправником (гр.1 ТОВ «Укртранспорт»). В той же час за відомостями гр.13 зазначеної залізничної накладної платник ОСОБА_5. Але відсутні документи щодо відносин зазначеного підприємства з покупцем або продавцем щодо відшкодування витрат стосовно перевезення територією України залізничним транспортом.
Надані ПАТ «ДМКД» документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення , складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).
Отже, наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Враховуючи вищезазначене, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митним органом зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: - догові (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору; - якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару сировини; - відповідно до ст. 254 Митного кодексу України, переклад копії митної декларації країни відправлення.
Проте ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» листом №062Д/2521 від 02.12.2014р. відмовився від надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600601/1 від 03.12.2014 р. митну вартість 1 кілограму товару збільшено до: - DALSIAL 701BF 1,6585 дол. США/кг.; - DALCAR ACB-55H 1,5356 дол. США/кг.; - DALMOR A65 1,4179 дол. США/кг.
При цьому в рішенні зазначено, що відповідно до ч..2 ст.55 МКУ декларант має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до р.Х Митного кодексу України.
Позивач оформив нову ВМД №110010000/2014/022529 від 03.12.2014 року з коригованою ціною товару.
Позивач звернувся до відповідача ОСОБА_5 вих. №062Д/400 від 18.02.2015 р. з висновком ТПП №ГО-96 від 21.01.2014 р., якою підтверджено вартість заявленого ним товару, та просив розглянути питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості від 03.12.2014 №110010000/2014/600601/1 виданого за МД від 02.12.2014 лва№ 110010000/2014/022505.
На вказане звернення відповідач ОСОБА_5 від 24.02.2015 вих. №488/10/04-50-25-2 про результати розгляду додаткових документів, повідомив позивача про залишення чинним рішення про коригування митної вартості від 03.12.2014 №110010000/2014/600601/1, оскільки зазначений висновок ґрунтується на інформації Інтернет - сайтів та не враховує складові вартості товару, повязані з виробництвом вогнетривких виробів за індивідуальним проектом і транспортну складову вартості, повязану з характером перевезення товару.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
В силу приписів частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, які витрати (складові митної вартості) додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
У відповідності до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Нормами статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.
Як вбачається із матеріалів справи, під час здійснення митного оформлення митним органом було виявлено, що надані ПАТ «ДМКД» документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу), та містять цілий ряд недоліків зазначених вище.
Так позивачем не надано : банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару (проведення розрахунків за даним контрактом); документи, що підтверджують врахування комісійної винагороди у митній вартості, як складової митної вартості; прайс-лист виробника товару що містить відомості щодо ціни товару на умовах FOB-Dalian та не кореспондується із додатком до зовнішньоекономічного контракту, яким визначено ціни імпортованого товару, крім того виробник, пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, який є пов'язаним із ним, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару; копії інвойсів виробника містять відомості щодо умов поставки FОВ, що не відповідає умовам визначеним у контракті та відомостям рахунків; вартість товарів зазначена в копії декларації країни експорту та копіях рахунків виробника, визначена на умовах FОВ не відповідає вартості товарів у рахунках контрактоутримувача на умовах DАР Дніпродзержинськ; копія декларації країни експорту стосовно імпортованого товару заповнена іноземною мовою та, всупереч вимогам ст.254 Митного кодексу України, надана без перекладу; за відомостями перекладу коносаменту фрахт підлягає сплаті вантажоотримувачем у порту призначення, але зазначений коносамент є ордерним та не визначає отримувача вантажу, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем.
На вимогу митного органу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару позивачем витребуваних митницею документів не надано.
Щодо наданого висновку ТПП №ГО-96 від 21.01.2014 р., то суд погоджується з доводами відповідача та оцінює його критично, оскільки зазначений висновок ґрунтується на інформації Інтернет - сайтів та не враховує складові вартості товару, повязані з виробництвом вогнетривких виробів за індивідуальним проектом і транспортну складову вартості, повязану з характером перевезення товару, не враховано наявності посередника у заявленій зовнішньоекономічній операції і т.і.
Статтею 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. (ч. 1 ст. 60 Митного кодексу України).
За приписами частин 2-4 статті 60 Митного кодексу України, під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У рішенні про коригування митної вартості №110010000/2014/600601/1 від 03.12.2014 року посадовою особою митниці зазначено про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу відповідно до Митного кодексу України.
Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.
З матеріалів справи вбачається, що у митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару, у зв'язку з чим відповідач обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи.
Позивачем витребувані належні документи було надано не у повному обсязі, а документи, що були надані, не підтвердили правильність визначеної позивачем митної вартості, що дало підстави для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст. 57 МК України.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у митного органу виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, а оскільки позивач не надав достатньо додаткових документів для її підтвердження, митний орган, відповідно до митного законодавства, провівши процедуру консультацій з декларантом, правомірно оформив картку відмови та визначив митну вартість товару за резервним методом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідність визначення митної вартості товару саме за другорядним методом, тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС скасування картки відмови та рішення, - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1