Справа № 822/6181/15
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6181/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

03 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представників позивача: Місяця А.П., Весни Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Хмельницької обласної спілки споживчих товариств до Деражнянського районного управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницька обласна спілка споживчих товариств звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Деражнянського районного управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції №26736522 від 03.12.2015 та рішення №26737898 від 03.12.2015 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язання припинити обтяження (зняти заборону) нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовано тим, що Хмельницька ОССТ звернулася 03.12.2015 р. до Деражнянського районного управління юстиції з заявою про скасування державної реєстрації обтяжень, однак отримав відповідь про відмову у скасуванні державній реєстрації обтяження заборони на нерухоме майно в м. Деражня, вул.Миру, 126. Вважаючи рішення неправомірним, просили його скасувати, зобовязати припинити обтяження нерухомого майна.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року позов задоволено частково. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дали пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання представники відповідача, третьої особи не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник третьої особи надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.03.2008 між позивачем та Акціонерним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" було укладено іпотечний договір згідно якого позивач передав в іпотеку нерухоме майно - цілісний майновий комплекс загальною площею 10615,4 кв.м., що розташований в м.Деражня вул.Миру,126.

28.03.2008р. приватний нотаріус Деражнянського районного нотаріального округу зареєстрував у реєстрі за №1055 заборону на відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна. Іпотечний договір складався на виконанння договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008.

07.10.2015 р. рішенням господарського суду Хмельницької області, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. визнано недійсним Іпотечний договір від 20.03.2008, укладений між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк", посвідченого приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області Бас Л.Й. та зареєстрованого в реєстрі за №1054.

Позивач звернувся 03.12.2015 до Деражнянського районного управління юстиції з заявою про скасування державної реєстрації обтяжень, однак отримав відповідь про відмову у скасуванні державній реєстрації обтяження заборони на нерухоме майно в м. Деражня, вул.Миру, 126.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з абз. 1 ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться саме на підставі заяви обтяжувала, тобто іпотекодержателя. Крім того, норма вказаної статті регулює порядок подання обтяжувачем такої заяви, а саме: самостійно, на письмову вимогу боржника чи іншої особи. Однак, в будь-якому разі із заявою про припинення іпотеки до державного реєстратора повинен звертись саме обтяжувач. Аналогічна правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України у даній категорії справ (ухвала від 26.02.2015 року у справі №820/4303/14).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. Доводи позивача ґрунтуються на помилковому тлумаченні норми ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, саме позивач, а не ПАТ «УКРСОЦБАНК» (іпотекодержатель, обтяжувач) звернувся до державного реєстратора із заявою про припинення іпотеки, тобто із заявою звернулась неналежна особа. Отже, відмовляючи у вчиненні реєстраційних дій, державний реєстратор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, підстав для скасування спірного рішення та зобов'язання вчинити певні дії, не має.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Хмельницька обласна спілка споживчих товариств до Деражнянське районне управління юстиції про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.