Справа № 2-а-747/09/1420
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2011 р.Справа № 2-а-747/09/1420

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Басанець Т.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області про покладення на відповідача обов'язку здійснити перерахунок розміру пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та зобовязання здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії дитині війни.

Позивач зазначив, що він відноситься до категорії діти війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії йому не виплачувалось, просив зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахунки за 2006-2007 роки.

Вищезазначеною постановою суду першої інстанції позов задоволено повністю: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області; зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, згідно з яким її пенсію за віком, починаючи з 01 січня 2006 року, відповідно до ст.6 Закону N 2195- IV, має бути збільшено на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що становить: з 01 січня 2006 року -105 ( сто пять ) грн., щомісячно, з 1 квітня 2006 року 107 (сто сім) грн. 70 коп. щомісячно, з 1 жовтня 2006 року 109(сто дев'ять) грн. 80 коп. щомісячно, з 1 січня 2007 року 114 (сто чотирнадцять) грн. щомісячно, з 1 квітня 2007 року -123( сто двадцять три) грн. 02 коп. щомісячно, з 1 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року 124 (сто двадцять чотири) грн.53 коп. щомісячно,всього на суму 2744 ( дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 31 коп. та сплатити вищезазначені кошти.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, пенсійний орган звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зроблено посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її частково задоволення.

Судом встановлено, що позивач відноситься до категорії діти війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже відповідно до положень вказаного закону пенсія позивача повинна виплачуватись із збільшенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Проте враховуючи положення ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою залишення адміністративного позову без розгляду за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про належні йому виплати як "дитині війни" та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у звязку з ухваленням відповідного рішення Конституційним Судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 10 лютого 2009 року, тобто наполягав на його застосуванні та відповідному поновленні. Як вбачається з матеріалів справи відповідач також наполягав на застосуванні до спірних відносин положення КАС України щодо звернення до суду, а тому колегія суду не вважає за можливе залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Доводи позивача щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям ухвали, якою позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.4 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; п.4 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2009 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області про покладення на відповідача обов'язку здійснити перерахунок розміру пенсії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян