Справа № 817/2818/13-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2016 р. Справа № 817/2818/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Шведюк М.М. ,

за участю сторін:

представника відповідача -ОСОБА_3;

представника апелянта - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (далі іменується - позивач) до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.06.2013 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 8041 грн. 69 коп., в тому числі 6433 грн. 35 коп. - основного платежу та 1608 грн. 34 коп. штрафних санкцій, та від 17.09.2013 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 142480 грн. 15 коп., у тому числі 112488 грн. 12 коп. - основного платежу та 29992 грн. 03 коп. - штрафних санкцій.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013, позов суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17.06.2013 № та № .

Постановою Вищого адміністративного суду України від 27.05.2015 касаційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області задоволено частково: постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 - скасовано; в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2013 № - справу направлено на новий розгляд, у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_5 звернулася до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, в період з 23.04.2013 по 29.04.2013 фіскальним органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 по 23.04.2013, проведеною у зв'язку з прийняття підприємцем ОСОБА_5 рішення про припинення підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт №131/17-39/НОМЕР_2 від 14.05.2013(далі іменується - Акт перевірки).

На підставі Акта перевірки фіскальним органом прийняте податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2013, яке є предметом оскарження та відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 142480 грн. 15 грн., у тому числі 112488 грн. 12 коп. - основного платежу та 29992 грн. 03 коп. штрафних санкцій.

Висновками Акта перевірки встановлено порушення позивачем щодо податку на додану вартість:

- пінкту181.1 статті 181, пункту183.4 статті 183, абзацу «а» пункту 187.1 статті 187, пункту 10 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого донараховано ПДВ в сумі 112488 грн. 12 коп.;

- пункту 202.1 статті 202, пункту 203.1 статті 203 ПК України, а саме: платником податків не подано податкові декларації з ПДВ за травень-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року.

Дані висновки фіскальний орган обгрунтовує тим, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно з пунктом 181.1 статті 181 ПК України, нарахована (сплачена) протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно становить 551720 грн. (за період з 01.04.2011 по 31.12.2012), що перевищує 300000 грн., а отже є підставою для реєстрації позивача платником ПДВ.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції підтвердив правомірність дій контролюючого органу, з чим і погоджується колегія суддів та зазначає наступне.

З урахуванням рішення Вищого адміністративного суду України від 27.05.2015, судом попередньої інстанції підлягає встановленню обставина щодо досягнення позивачем суми оподатковуваних поставок за 12 місяців, починаючи з 01.04.2012, 300000 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 181.1 статті ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до пункту 297.1 статті 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу (підпункт 3).

Таким чином, сума виручки платника єдиного податку 2 групи, яка підлягає оподаткуванню за правилами спрощеної системи, не впливає на виникнення у особи обов'язку зареєструвати платником ПДВ; такий обов'язок виникає у суб'єкта малого підприємництва 2 групи у разі перевищення протягом послідовних дванадцяти календарних місяців суми його оподатковуваних операцій 300000 грн. , без урахування 1000000 гривень, отриманих у рамках провадження діяльності на умовах сплати єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 була платником єдиного податку 2 групи, ставка податку 20 % розміру мінімальної заробітної плати.

Судом першої інстанції, відповідно до Акту перевірки встановлено та досліджено наявність зареєстрованих книг обліку розрахункових операцій №/1 від 01.07.2011 та № /2 від 03.07.2013, на підставі яких, в тому числі, визначено суму виручки, отриманої готівкою фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.4. статті 44 ПК України передбачено, що якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Оскільки перевірка, за результатами якої складений Акт перевірки №131/17-39/НОМЕР_2 від 14.05.2013, була документальною позаплановою виїзною.

То згідно з абзацом 5 пункту 75.1.2 статті 75 ПК України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Тобто, податкові декларації (розрахунки), фінансова, статистична та інша звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, працівниками фіскального органу досліджуються і перевіряються за місцезнаходженням платника податків. Тобто, Дубенською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області при здійсненні перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 документи, в тому числі книги обліку розрахункових операцій, досліджувалися за місцезнаходженням позивача, а не в приміщенні контролюючого органу, дані документи не вилучалися.

Таким чином для встановлення обсягу виручки, отриманої позивачем за період з 01.04.2012 по 30.03.2013 судом першої інстанції досліджено меморіальні ордери та платіжні доручення за період з01.04.2012 по 30.03.2013, банківська виписка по рахунку позивача за вказаний період, звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) (т. ІІ а.с. 159-170, 196-250, т. ІІІ а.с.1-113).

На підставі чого встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 отримала дохід від наданих послуг по здаванню в оренду торгових місць (площ) за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 в сумі 408798 грн. 70 коп., з 01.01.2013 по 29.03.2013 - в розмірі 153641 грн. 90 коп., в загальному розмірі - 562440 грн. 60 коп.

Таким чином, оскільки загальна сума від здійснення операцій з надання послуг, нарахована протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищила 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), позивач був зобов'язаний зареєструватися як платник податку на додану вартість в органі державної податкової служби.

Обсяг виручки та суму доходу за період з 01.04.2010 по 29.03.2013 фіскальним органом визначено на підставі поданих звітів платника єдиного податку, податкових декларацій платника єдиного податку, книг обліку розрахункових операцій, а також відомостей про отримані суми орендної плати, в т.ч разовий збір та плату за бронювання торговельного місця за здавання в оренду торгівельних місць суб'єктам підприємницької діяльності та населенню платником податків ОСОБА_5, відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ФОП ОСОБА_5, книг обліку доходів та витрат, книг обліку розрахункових операцій.

Позивач протягом періоду з 01.04.2010 по 31.12.2011 та з 01.01.2012 по 29.03.2013 перебувала на спрощеній системі оподаткування, чистий дохід не декларувала, податкові декларації про майновий стан і доходи не подавала. Однак, перевіркою фізичну особу-підприємця переведено на загальну систему оподаткування з 01.04.2012.

За даними перевірки встановлено, що валові доходи позивача за 2-4 квартали 2012 року становлять 424333 грн. 00 коп.; понесені витрати за 2-4 квартали 2012 року - 394841 грн. 00 коп.; аналогічно валові доходи за 1 квартал 2013 року становлять 153642 грн. 00 коп. та понесені витрати за 1 квартал 2013 року - 140244 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно за пунктом 181.1 статті 181 ПК України, нарахована (сплачена) протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно становить 551720 грн. 00 коп. (за період з 01.04.2011 по 31.03.2012), що перевищує 300000 грн., а отже підставою для реєстрації позивача платником ПДВ є вимоги передбачені пунктом 181.1, пунктом 183.4 статті 183 ПК України (обов'язкова реєстрація), в зв'язку з чим позивач був зобов'язаний зареєструватись платником ПДВ з 11.04.2012.

В ході перевірки також встановлено, що позивачем податкові декларації з ПДВ за квітень-травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року та січень, лютий, березень 2013 року до фіскального органу не подано, чим порушено пункт 202.1. статті 202, пункт 203.1.статті 203 ПК України.

За період з 11.04.2012 по 29.03.2013 податкові зобов'язання по ПДВ визначено на підставі книги обліку розрахункових операцій №/1 від 01.07.2011 та №/2 від 03.07.2013, щоденних фіскальних Z звітів, книги обліку доходів та витрат № 287 від 01.02.2012, руху коштів по розрахунковому рахунку платника податків №5615.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що усі первинні бухгалтерські документи, позивач був зобов'язаний зберігати до закінчення судового оскарження податкових повідомлень-рішень, що визначено нормами ПК України.

Позивач посилається на те, що при припиненні суб'єкта господарювання фіскальному органу були передані усі документи (звіти) щодо діяльності позивача, та також книги обліку доходів, що вбачається зі змісту листа від 27.07.2015 (а.с. 189 том 2). Проте, суд зазначає, що в даному листі відсутня інформація про отримання фіскальним органом саме даних книг.

Згідно наданих на перевірку документів (щоденних звітів Z), руху коштів по розрахунковому рахунку №5615 встановлено що за період з 11.04.2012 по 31.12.2012 дохід від наданих послуг по здаванню в оренду торгових місць (площ) в сумі 408798,70 грн., та з 01.01.2013 по 29.03.2013 в сумі 153641,90 грн., а саме: квітень 2012 року - 35645,30 грн., травень 2012 року - 52519,20 грн., червень 2012 року - 56349,10 грн., липень 2012 року - 55146,40 грн., серпень 2012 року - 48063,00 грн., вересень 2012 року - 36136,10 грн., жовтень 2012 року - 37466,60 грн., листопад 2012 року - 28532,90 грн., грудень 2012 року - 58940,10 грн., січень 2013 року - 52135,00 грн., лютий 2013 року - 49204,60 грн., березень 2013 року - 52302,30 грн.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання позивача на те, що відповідно до банківських виписок ним не досягнула сума оподатковуваних поставок за 12 місяців, починаючи з 01.04.2012, 300000 грн. 00 коп., та те, що у даних деклараціях були вказані платником невірні (завищені) суми доходу, оскільки до даних декларацій не подавались позивачем жодні уточнюючі звіти (а.с. 124 том 2).

Оскільки сума оподатковуваних поставок за 12 місяців, починаючи з 01.04.2012 підлягає встановленню не лише на підставі банківських виписок, адже визначені у них суми (дебет) свідчать лише про безготівковий розрахунок. Натомість, надходження суми виручки у готівковому вигляді також визначає обсяг поставок.

Таким чином актом перевірки повно та всебічно встановлено обставини щодо перевищення позивачем суми оподатковуваних постановок за 12 місяців сумі 300000 грн. 00 коп., що також підтверджується самостійно поданими позивачем до фіскального органу Звітами про використання РРО та податковими деклараціями платника податків із зазначенням сум доходу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2013, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 142480 грн. 15 коп. ,є правомірним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування, до задоволення не підлягають.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

представника апелянта - ОСОБА_4.АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Грушевського,134,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35604

- ,