Справа № 2а-2893/11/2170
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2016 р. м. Київ К/9991/41316/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Зайцева М.П., Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2011

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012

та касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013

у справі № 2а-2893/11/2170 Херсонського окружного адміністративного суду

за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод»

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні, Головного управління державного казначейства у Херсонській області

про стягнення надміру сплачених грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012, позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» надміру сплачений податок на прибуток у сумі 3168108,90 грн.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» звернувся до суду із заявою про визнання неправомірними дій (бездіяльності) Головного управління державної казначейської служби України у Херсонській області щодо повернення виконавчого листа та зобов'язання негайно здійснити заходи щодо його виконання.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 заяву ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» задоволено частково: визнані протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області щодо повернення виконавчого листа № 2а-2893/11/2170, виданого від 27.06.2012 , без виконання; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга ДПІ підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» - без задоволення.

У судовому процесі встановлено, що станом на 27.09.2011 по особовому рахунку ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» з податку на прибуток рахується переплата у сумі 3168108,90 грн., яка виникла внаслідок здійснення ним авансових платежів за вказаним податком, що підтверджується актом від 27.09.2011, складеним між позивачем та ДПІ у м. Херсоні.

11.02.2011 позивач звернувся до ДПІ у м. Херсоні із заявою про повернення надміру сплаченого до бюджету податку на прибуток підприємств у сумі 3487908,90 грн. (сума переплати, яка обліковувалась на день подачі цієї заяви), однак ця заява була залишена без задоволення.

За визначенням підпункту 14.1.115 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (ПК, у редакції. чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у якій виник спір) надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пунктом 43.1 ст. 43 ПК помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункту 43.2 цієї статті).

Обов'язковою умовою, як встановлює пункт 43.3 ст.43 ПК, для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункту 43.4 ст. 43 ПК).

Відповідно до пункту 43.5 контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Встановивши, що на обліковому рахунку позивача рахується переплати з податку на прибуток у сумі 3168108,90 грн., яка не була повернута позивачу за його заявою, суди попередніх інстанцій, застосувавши вище наведені норми, зробили висновок про неправомірну відмову ДПІ у поверненні цієї суми надмірно сплаченого податку та стягнули цю суму на користь позивача з бюджетного рахунку.

Разом із тим, висновок судів про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплаченої суми податку на прибуток зроблено передчасно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування норм ст. 43 ПК, висловленій у постанові від 16.09.2015 у справі за позовом ТОВ «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України (правонаступником якої є Одеська митниця Державної фіскальної служби України;), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями контролюючого органу та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів. В разі невиконання контролюючим органом норми пункту 43.5 ст. 43 ПК правильним способом захисту права платника податків на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми податку є зобов'язання вчинити відповідні дії.

Згідно з частиною 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно частини 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 цієї статті).

Частиною 3 встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні вказаного спору судам попередніх інстанцій слід врахувати вказану правову позицію Верховного Суду України, або навести мотиви, на підставі яких суди відступають від цієї позиції.

Допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а тому відповідно до частини 2 ст. 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень в цій частині позовних вимог та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у цій частині.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, перевірити належним чином доводи сторін, для чого, в разі необхідності, зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування відповідних обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 КАС України.

Відповідно до абзацу першого частини 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Частиною 10 цієї статті встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.07.2013 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013.

Відповідно до частини 1 ст. 211 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом..

Враховуючи те, що норми частини 10 ст. 267 КАС України обмежують оскарження рішення суду за наслідками розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду рівнем апеляційного оскарження, касаційне провадження у цій частині підлягає закриттю як відкрите безпідставно.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби задовольнити частково, скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод» залишити без розгляду, а касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписМ.П. Зайцев
підписН.Г. Пилипчук