Справа № 816/2083/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/42079/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства „Завод „Лтава" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі № 816/2083/15 за позовом управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві до публічного акціонерного товариства „Завод „Лтава" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві звернулося в суд з позовом до публічного акціонерного товариства „Завод „Лтава", в якому просило відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з лютого по квітень 2015 року в загальному розмірі 22582,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що публічне акціонерне товариство „Завод „Лтава" не погашає заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, яка за лютий-квітень 2015 року складає 22582,26 грн. Оскільки вказана сума витрат не була сплачена відповідачем самостійно, ця сума підлягає стягненню у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року, позовні вимоги задоволені. Стягнуто з публічного акціонерного товариства „Завод „Лтава" (ідентифікаційний код 14308479) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 22582 (двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дві) гривні 26 (двадцять шість) копійок на користь управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (р/р в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку, МФО 331467, код 22529735).

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство „Завод „Лтава" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на обліку як платник страхових внесків в пенсійному органі.

Станом на час розгляду справи відповідач має недоїмку перед пенсійним органом з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. Призначених за Списком №1 пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за лютий-квітень 2015 року в загальному розмірі 22 582,26 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період лютий-квітень 2015 року в розмірі 22582,26 грн підтверджено витягом з картки особового рахунку відповідача, а відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 розділу ХУ Прикінцевих положень закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та інших роботах із шкідливим і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робі, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій , що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 постанови Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 зазначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності та виду господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичної партії (утому числі філії, представництва, відділення, та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємства, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особам) фізичні особа- суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у відповідача є заборгованість перед позивачем у розмірі 22 582,26 грн з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. Призначених за Списком №1 пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за лютий-квітень 2015року.

Суди вірно зазначили, що обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пункту „а" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення", ґрунтується на вимогах абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту „а" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" за списком №1, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом України (постанови Верховного Суду України від 25 вересня 2012 року №№21-251а12, 21-293а12; від 17 грудня 2013 року №21-453а13).

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 за лютий-квітень 2015 року в загальному розмірі 22582,26 грн.

Щодо посилань відповідача, що відповідно до Законів України „Про пенсійне забезпечення", „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за пунктами „б"-„з" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" підлягають відшкодуванню суди вірно зазначили, що викладені вище норми законодавства спростовують вказану позицію відповідача, та не позбавляють позивача права на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій.

Щодо наданої відповідачем витягу з висновку судово-економічної експертизи №5429 від 01.10.2014 року, який був зроблений в межах розгляду іншої адміністративної справи за №816/1009/14, суди вірно зазначили наступне.

У відповідності до ч.5 ст.82 КАС України висновок експерти для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Згідно результатів наданого висновку експертизи питання, що були поставлені перед експертизою стосуються розрахунків пенсійного органу щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року та січень 2014 року, тоді як предметом даного позову є відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за лютий-квітень 2015 року.

Крім того, за результатами даного висновку розрахунки пенсійного органу стосовно осіб, які мають право на пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. „а" ст.13Закону України „Про пенсійне забезпечення" в частині обчислення щомісячних пенсійних виплат пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 проведено у відповідності з вимогами діючого пенсійного законодавства України.

Отже суди вірно зазначили про відсутність значення даного засобу доказування для вирішення даної справи.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства „Завод „Лтава" відхилити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: