Справа № 826/23297/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у справі адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовує посиланням на положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджено «Порядок виконання будівельних робіт» від 13.04.2011 року № 466, Постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» від 19.08.2015 року № 671 та зазначає, що при вчиненні оскаржуваних дій відповідачем порушено механізм скасування реєстрації декларації шляхом прийняття «Рішення», а не відповідного наказу як передбачено вищевказаним Порядком. Також позивач вказує про наявність формальних порушень при винесенні оскаржуваних рішень в частині зазначення об'єкта експлуатації.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

26.12.2013 року ОСОБА_2 подано до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1, яка була зареєстрована відповідачем за № КВ 85.

Внаслідок реконструкції вказаних нежитлових приміщень, 17.07.2014 року позивачем було подано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві за № IV 76 від 17.07.2014 року.

Проте, 17.09.2015 року відповідачем прийнято рішення про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт, яким вирішено скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» № КВ 85 від 26.12.2013 року.

Також 21.09.2015 року відповідачем прийнято рішення про скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яким вирішено скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 229) та з № 1 по № 19 (групи приміщень № 230) на АДРЕСА_1» № IV 76 від 17.07.2014 року.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачки є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначено Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (ч. 3 ст. 10 Закону).

Відповідно до ст. ст. 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року, передбачено, що Інспекція перевіряє протягом п'яти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації про початок виконання будівельних робіт повноту даних, зазначених у ній, та реєструє. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Судом першої інстанції було встановлено, що за наслідками перевірки повноти даних, вказаних замовником будівництва в Декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» відповідачем зареєстровано поданий документ.

Також за наслідками перевірки Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зареєстровано вказану декларацію.

Отже, 26 грудня 2013 року ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку було подано, а Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві прийнято та зареєстровано за № КВ 85 Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №231) та приміщення №1 (групи приміщень №232) на АДРЕСА_1.

Колегією суддів встановлено, що зазначені нежитлові приміщення належать позивачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 від 24.12.2013 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2013 року, індексний номер 15328987, та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_2 від 24.12.2013 року і Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2013 року, індексний номер 15330261.

Після проведення, у відповідності до розробленого Робочого проекту, реконструкції зазначених приміщень з метою покращення їх властивостей, позивачем у відповідності до встановленого порядку, 17.07.2014 року було подано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зареєстровано за № 76.

При цьому, колегією суддів встановлено, що ні під час реєстрації вказаних декларацій, ні під час виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень, зі сторони контролюючих органів питань, зауважень чи приписів позивачу не надходило.

21.09.2015 року позивачу стало відомо про те, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві (структурний підрозділ відповідача) винесено рішення від 17 вересня 2015 року № 2 про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № КВ 85 від 26.12.2013 року.

Однак, колегією суддів встановлено, що про проведення перевірки, підстави для її проведення, та про результат такої перевірки позивач (власник приміщень) не повідомлялася. Під час перевірки позивач присутня не була, з актом перевірки не ознайомлена, копії акта не отримувала.

У зв'язку з зазначеним позивач 29.09.2015 року звернулася до Держархбудінспекції (Відповідач) за місцезнаходженням м. Київ, бульвар Лесі Українки 26, з метою з'ясування обставин скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт, яку було зареєстровано ще у грудні 2013 року і будівельні роботи за якою були завершені більше року тому, що підтверджується Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зареєстровано 17.07.2014 року за №76, а також для ознайомлення з матеріалами перевірки, отримання примірника акта перевірки та припису, якщо такий видавався.

Держархбудінспекцією було відмовлено позивачу в ознайомленні з матеріалами перевірки, підставами для її проведення та відмовлено в наданні копій таких документів з посиланням на те, що матеріали перевірки є службовою інформацією. Разом з цим представники відділу контролю Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомили, що така позапланова перевірка 15.09.2015 року дійсно проводилась за заявою фізичної особи, прізвище якої назвати відмовились, але підтвердили, що перевірка проводилась у відсутність та без повідомлення позивача, акт перевірки не складався.

При цьому колегією суддів встановлено, що особа яка здійснювала перевірку не мала у своєму розпорядженні відкоригованого проекту на об'єкт будівництва та не мала Робочого проекту реконструкції нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 2 Постановами Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов'язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; до завершення здійснення заходів з утворення органів державного архітектурно-будівельного контролю в Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях та сільських, селищних, міських радах або визначення структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на які покладаються повноваження, визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також затвердження актів спільної комісії такі повноваження здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція.

При цьому, колегія суддів критично сприймає доводи відповідача про те, що під час перевірки керувались Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, оскільки вказаний порядок також не міг застосовуватись посадовими особами Держбудінспекції до спірних правовідносин з тих підстав, що відповідно до п. 1 загальної частини, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, в той час як задекларована позивачем реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень №231) та приміщення №1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1 відноситься до III (третьої) категорії складності.

Частиною першою Статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

01.09.2015 року набрав чинності абзац 3 підпункту 4 пункту 9.1 Перехідних положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якого документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані та чинні на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства», є чинними до завершення будівництва об'єктів.

Статтею 39-1 вище вказаного Закону та абзацом 11 пункту 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції чинній на дату проведення перевірки і постановлення рішення про скасування реєстрації декларації) визначено вичерпний перелік підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом, які можуть бути підставою для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Зокрема, таке рішення може прийматися якщо об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Однак, зазначені підстави не стосуються реконструкції нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1, оскільки вся необхідна дозвільна, погоджувальна та проектна документація була розроблена, отримана позивачем та погоджена у встановленому порядку.

При цьому, колегією суддів встановлено, що проектна документація на об'єкт реконструкції є у розпорядженні власника приміщень та у проектної організації. З питання щодо ознайомлення з цими документами ні до власника приміщень, ні до проектної організації ніхто не звертався.

Колегія суддів вважає, що повноважна особа Державної архітектурно-будівельної інспекції не маючи у розпорядженні проектної документацією, не могла здійснити об'єктивне обстеження об'єкта реконструкції, що свідчить про сумнівність результатів такого обстеження.

Також колегією суддів встановлено, що стосовно коригованої проектної документації на весь будинок Дніпровським районним судом м. Києва було розглянуто справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2. Пат «Банк «Український капітал». ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», треті особи: ПП «Проектно-консультативне бюро «Хебітет», Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ПП «Коматек», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом повного знесення надбудови, заборони вчиняти в майбутньому будь-які дії, що призведуть до порушення права користування та розпорядження, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

За змістом вказаного судового рішення реконструкція спірного об'єкта проводилася на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт замовника ОСОБА_2, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 26.12.2013 року за № КВ 85 та на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації замовника ОСОБА_2, зареєстрованої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 17.07.2014 року. Розроблений проект коригування згідно сертифікату, виданого 01.06.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, має відповідність закінченого будівництвом об'єкта.

Вказані обставини в силу ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню.

Абзацом 12 пункту 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції чинній на дату проведення перевірки і постановлення рішення про скасування реєстрації декларації) визначено механізм скасування реєстрації декларації за наявності підстав для цього.

Скасування реєстрації декларації за наявності підстав здійснюється шляхом видачі інспекцією відповідного наказу.

Однак, Держбудінспекцією прийнято спірні документи під назвою «РІШЕННЯ», що станом на 17.09.2015 року зазначеним Порядком не передбачено.

Абзацом 2 пункту 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції чинній на дату проведення перевірки і постановлення рішення від 21.09.2015 року про скасування реєстрації декларації) визначено механізм скасування реєстрації декларації за наявності підстав для цього. Скасування реєстрації декларації за наявності підстав здійснюється шляхом видачі інспекцією відповідного наказу. Вчинений Держбудінспекцією документ під назвою «РІШЕННЯ» зазначеним Порядком станом на 21.09.2015р. не передбачений.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що Рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 1 від 21.09.2015 року про скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації містить недостовірну інформацію щодо вбудованих нежитлових приміщень, готовність до експлуатації яких ніби-то задекларував позивач в Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № IV 76 від 17.07.2014 року, оскільки позивач стверджує, що не декларував готовність до експлуатації зазначених в Рішенні №1 від 21.09.2015 року вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 229) та з № 1 по № 19 (групи приміщень № 230) на АДРЕСА_1.

Доказів зворотнього відповідачем суду надано не було.

При цьому колегією суддів встановлено, що вказані приміщення позивачу не належать. А в Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подавалась позивачем і була зареєстрована за № IV 76 від 17.07.2014 року, один примірник якої зберігається у Позивача, визначено наступний об'єкт: «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1».

Враховуючи, що колегією суддів встановлено прийняття відповідачем спірних рішень в спосіб, що не передбачений чинним законодавством України та з порушенням відповідної процедури щодо здійснення перевірки, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання неправомірними таких дій відповідача, а також про неправомірність спірних рішень та наявність підстав для їх скасування у судовому порядку з зобов'язанням Державної архітектурно-будівельної інспекції України відновити відповідні записи в державному реєстрі, а саме: про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт, про реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Також колегія суддів зазначає про те, що у зв'язку зі скасуванням зазначених рішень відповідача втрачає силу і рішення № 1/1 від 21вересня 2015 року (а.с. 63), оскільки вказаним рішенням внесено зміни до спірного рішення № 1 від 21 вересня 2015 року, щодо приміщень, стосовно яких скасовано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

Крім цього, втрачають силу і накази відповідача № 2 від 17 вересня 2015 року та № 1060 від 24 вересня 2015 року (а.с. 77, 78), оскільки зазначені накази видано на виконання спірних рішень, тобто є розпорядчими внутрішніми актами.

При цьому, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вирішила необхідним вийти за межі позовних вимог замінивши слово «нечинним» на слово «протиправним» для повного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зі змісту даної норми вбачається, що встановлені способи захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин. Так, вимога про визнання недійсним рішення може стосуватися лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - індивідуального акта.

Таким чином, враховуючи, що предметом оскарження у даному спорі є індивідуальний акт, наслідком задоволення позовних вимог за правилами Кодексу адміністративного судочинства може бути лише визнання такого акту протиправним.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 159, 160, 162, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № КВ 85 від 26.12.2013 року.

Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 229) та з 1 по № 19 (групи приміщень № 230) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № IV 76 від 17.07.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.09.2015 року № 2 про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № КВ 85 від 26.12.2013 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 1 від 21.09.2015 року про скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція вбудованих нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 229) та з № 1 по № 19 (групи приміщень № 230) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № IV 76 від 17.07.2014 року.

Зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України включити (відновити) запис в єдиному державному реєстрі про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт : «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» за № КВ 85 від 26.12.2013 року та про реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на АДРЕСА_1» зареєстрованої за № IV 76 від 17.07.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 02.02.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.