Справа № 804/15005/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: СПД ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії,-
Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: СПД ОСОБА_1, в якому просило визнати неправомірними дії державного виконавця цього органу державної виконавчої служби ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання рішення №609, виданого 19.04.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з СПД ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області боргу (недоїмки) у сумі 112,59грн.; скасувати вищеозначену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця Добриднік С.А. відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення №609, виданого 19.04.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не зявився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: СПД ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не зявився, причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом на подання пояснень на позов не скористався.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №609, згідно якого до СПД ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 71,97грн. та нараховано пеню у розмірі 40,62грн., а всього на суму 112,59грн. (а.с.8).
Відповідно до ч.15 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти робочих днів, а також не повідомив у цей строк територіальний орган Пенсійного фонду про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.
На підставі наведеної норми 11.07.2013р. Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про прийняття до виконання рішення про застосування фінансових санкцій до СПД ОСОБА_1 від 19.04.2013р. №609 (а.с.34).
Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 05.12.2013р. у ВП №39017540 виконавчий документ рішення позивача від 19.04.2013р. №609 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із тим, що в ході виконання за боржником (СПД ОСОБА_1І.) не було виявлено майна, на яке згідно із законодавством України може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом (а.с.35).
29.01.2014р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про прийняття до виконання рішення про застосування фінансових санкцій до СПД ОСОБА_1 від 19.04.2013р. №609, в якій також просив накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, а також провести опис; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням (а.с.36).
Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 18.06.2014р. у ВП №41984828 виконавчий документ рішення позивача від 19.04.2013р. №609 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із тим, що в ході виконання за боржником (СПД ОСОБА_1І.) не було виявлено майна, на яке згідно із законодавством України може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом: на підставі одержаної відповіді з ВРЕР ДАІ, реєстру сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано жодного транспортного засобу; згідно відповіді Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України за боржником відсутня інформація про джерела отримання доходів боржника та на обліку як пенсіонер він не перебуває; на підставі відповіді Відділу Держземагентства у м. Дніпродзержинську земельні ділянки за ОСОБА_1 не зареєстровані; відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за боржником не виявлено жодного нерухомого майна. На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт. На подання про заборону виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 відмовлено (а.с.36 зворот).
16 липня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області втретє звернулося до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про прийняття до виконання рішення про застосування фінансових санкцій до СПД ОСОБА_1 від 19.04.2013р. №609.
Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.07.2014р. у ВП №44062244 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2013р. №609 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.7).
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зважає на наступне.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно ч.ч.1,2 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
За змістом приписів п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших, ніж встановлені п.п.1-7 ч.1 ст.26 цього Закону, передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.
Відповідно до п.2 Порядку цей Порядок спрямований на забезпечення ефективної взаємодії між органами державної виконавчої служби та органами Пенсійного фонду України при виконанні рішень про стягнення коштів на користь держави за позовами органів Пенсійного фонду України, вимог про сплату недоїмки із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, рішень органів Пенсійного фонду України про накладення штрафів і нарахування пені та постанов у справах про адміністративні правопорушення.
Пунктом 13 Порядку передбачено, що при повторному пред'явленні до виконання виконавчого документа, який було повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке за законом може бути звернено стягнення, органи Пенсійного фонду України надають державному виконавцю іншу наявну додаткову інформацію про виявлене у боржника майно.
Таким чином, посилання позивача не те, що до його основних завдань, як органу Пенсійного фонду, не входить збирання інформації про будь-яке майно боржника, є безпідставними, оскільки вищенаведеними нормами Порядку передбачено обовязок органів Пенсійного фонду при повторному пред'явленні до виконання виконавчого документа, який було повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке за законом може бути звернено стягнення, надавати державному виконавцю іншу наявну додаткову інформацію про виявлене у боржника майно.
Судом встановлено і позивачем визнається, що така додаткова інформація ним державному виконавцю не надавалася і у взагалі відсутня.
Натомість, вищеозначеними постановами державного виконавця від 05.12.2013р. та від 18.06.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу (позивачу) на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у боржника СПД ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке згідно із законодавством України може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом: на підставі одержаної відповіді з ВРЕР ДАІ, реєстру сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано жодного транспортного засобу; згідно відповіді Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України за боржником відсутня інформація про джерела отримання доходів боржника та на обліку як пенсіонер він не перебуває; на підставі відповіді Відділу Держземагентства у м. Дніпродзержинську земельні ділянки за ОСОБА_1 не зареєстровані; відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за боржником не виявлено жодного нерухомого майна. На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт. На подання про заборону виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 відмовлено.
Вказані постанови від 05.12.2013р. та від 18.06.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу позивачем оскаржені не були. Вони не скасовані і є чинними.
Отже, твердження останнього про те, що державним виконавцем не було вжито усіх необхідних заходів для розшуку боржника та наявного у нього майна чи грошових коштів, за рахунок яких можна здійснити стягнення наявної перед позивачем заборгованості у сумі 112,59грн. є безпідставними.
Крім того, зважаючи на те, що в оскаржуваній постанові міститься посилання на п.13 Порядку, який регламентує дії органу Пенсійного фонду у разі повторного пред'явлення до виконання виконавчого документа, який було повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке за законом може бути звернено стягнення, доводи позивача про те, що оскаржувана постанова не містить розяснення порядку повторного предявлення виконавчого документа до виконання є безпідставними.
Так, п.п.«г» п.1.5.1 п.1.5 Інструкції передбачено, що постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою.
З аналізу наведеної норми Інструкції вбачається, що вона має відсилочний характер в частині визначення випадків, коли постанова затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою, і говорить про те, що такі випадки встановлюються Законом або цією Інструкцією, наприклад, як-то у разі винесення постанови про заміну назви сторони виконавчого провадження згідно п.2.13 Інструкції, чи постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій відповідно до п.3.13.1 Інструкції тощо.
Водночас, ані Законом України «Про виконавче провадження», ані Інструкцією не передбачено затвердження начальником відділу або його заступником та скріплення печаткою постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).
Таким чином, вказані вище доводи позивача є помилковими.
З огляду на означене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вірного рішення, а, отже, скасуванню не підлягає.
За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_3