Справа № 818/3167/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р.Справа № 818/3167/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2015р. по справі № 818/3167/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кролевець-Агро"

до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Кролевець Агро" звернулось до суду з адміністративним позовом до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Сумській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.08.2015 р. № 000135100 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 608689 грн., а також застосування штрафних санкцій в розмірі 152172,50 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 р. вищезазначений адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року № 000135100 в частині зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 570209 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 142552 грн. 50 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову в частині звдоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Податкового кодексу України, КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Кролевець Агро" зареєстровано платником податку на додану вартість. В періоді, який перевірявся, позивач застосовував спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, як сільгоспвиробник.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту задекларованого в податковій звітності за грудень 2014 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого за січень 2015 року. За наслідками перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2015 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на прибуток декларації за лютий 2015 року (т.1, а.с. 23). Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Скарга була задоволена частково, після чого відповідачем винесено нове податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року № 000135100, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за декларацією лютого 2015 року на 608689 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 152172 грн. 50 коп. (т. 1, а.с. 24).

Із даним рішенням позивач не погодився та оскаржив податкове повідомлення - рішення до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року № 000135100 в частині зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 570209 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 142552 грн. 50 коп., оскільки відповідачем не доведено правомірності зменшення цієї суми бюджетного відшкодування позивача та винесення в зв'язку з цим податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року, крім зменшення суми відшкодування на 38480 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції за податковою накладною № 0307 від 21.06.2013 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 209 п.п. 209.4 ПК України при вивезенні сільськогосподарських товарів у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство - виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) постачальникам товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Таке відшкодування здійснюється в загальному порядку.

Відповідно до ст. 201 п. 201.11 п.п. "в" ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу. Відповідно до зазначеного пункту розділу XX України платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, придбаних до 1 липня 2015 року, що не були включені до складу податкового кредиту до 1 липня 2015 року при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких до 1 липня 2015 року були визначені податкові зобов'язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у редакції, що діяла до 31 січня 2015 року, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися після 1 липня 2015 року повністю або частково в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

Із декларації по ПДВ за грудень 2014 року вбачається, що позивачем відображено постачання в митному режимі експорту за зовнішньоекономічними контрактами кукурудзи та ріпаку власного виробництва.

Позивачем проведено коригування податкового кредиту та перенесення його в сумі 1384688 грн. зі спеціальної декларації до загальної декларації з ПДВ. Ця обставина сторонами не оспорюється.

До декларації за грудень 2014 року ТОВ "Кролевець Агро" додано бухгалтерську довідку, в якій наведено розрахунок коригування сум ПДВ в зв'язку з експортом продукції. В довідці наведено перелік податкових накладних, якими підтверджується сплата ПДВ в ціні товарів (послуг) ( т. 2 а.с. 190-193). Твердження позивача про те, що в такій довідці можливо вибірково зазначити первинні документи, що підтверджують розрахунки, колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно до ст. 198 п.198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до п. 198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

До розрахунку позивачем включено податкову накладну № 0307 на суму ППВ 38480 грн. операції з придбання мінеральних добрив (т. 1 а.с. 191). В ході перевірки та під час судового розгляду позивачем не надано такої податкової накладної для дослідження та визнано, що такого документу не існує, а зазначений він був через помилку, однак суми ПДВ в більшому розмірі підтверджуються іншими податковими накладними.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності висновків відповідача в частині неможливості включення зазначеної суми до складу податкового кредиту позивача та до складу суми бюджетного відшкодування, оскільки вони не підтверджуються належним первинним документом. Також колегія суддів вважає є безпідставними твердження позивача про можливість підтвердження цих сум іншими, не включеними до переліку податковими накладними, оскільки отримання відшкодування пов'язане з діями самого платника по коригуванню податкового кредиту між спеціальною та загальною декларацією. Сума, заявлена до відшкодування в податковій звітності має бути підтверджена первинними документами, яких позивачем не надано.

Доводи відповідача про неможливість врахування податкової накладної № 416 від 16 травня 2013 року за операцією з придбання позивачем у ТОВ "Агроресурс" обприскувача імпортного виробництва через відсутність в податкові накладній коду УКТЗЕТ на такий товар (т. 2 а.с.202) колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

В податковій накладній постачальником дійсно не було зазначено код УКТЗЕД товару. 25 березня 2015 року ТОВ "Агроресурс" подано додаток № 2 до податкової накладної "Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної", яким виправлено недолік та зазначено код УКТЗЕД оприскувача, придбаного позивачем. Відповідно квитанції № 1 зазначений розрахунок було прийнято до початку перевірки відповідачем (т. 2 а.с. 203).

Відповідачем зроблено висновки про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту витрат на зважування вагонів, виготовлення ВМД, послуги елеватора, експедиційні послуги. Як було зазначено вище, при вивезенні сільськогосподарських товарів у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство - виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) постачальникам товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Відповідно до ст. 209 п. 209.15 ПК України під виробничими виробничими факторами, за рахунок яких сформовано податковий кредит для цілей цієї статті слід розуміти: а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів. б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД); зберігання сільськогосподарської продукції; вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД); знищення бур'яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; розділ м'яса для товарної кондиції.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, встановлено, що витрати на зважування продукції, оплату транспортних та експедиційних послуг при постачанні продукції в режимі експорту правомірно включаються ТОВ "Кролевець Агро " до складу податкового кредиту, оскільки такі витрати безпосередньо пов'язані з постачанням товарів, вносяться до супутніх послуг. (т. 2 а.с. 241-243).

Відповідно до ст. 72 ч. 1 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності віднесення позивачем податку на додану вартість, сплаченого при оплаті супутніх послуг при постачання товарів на експорт , оскільки ця обставина не підлягаєповторному доказуванню.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту підтверджується наданими копіями податкових та видаткових накладних, рахунків, платіжних документів, які підтверджують факт придбання позивачем мінеральних добрив, засобів захисту рослин, запасних частин, основних засобів (т. 1 а.с.64-241, т. 2 а.с. 1 -160). Інформація, яка міститься у вказаних документах відповідачем ніякими доказами не спростована.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності зменшення суми бюджетного відшкодування позивача та винесення в зв'язку з цим податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року, крім зменшення суми відшкодування на 38480 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції за податковою накладною № 0307 від 21.06.2013 року., а отже податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2015 року № 000135100 в частині зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 570209 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 142552 грн. 50 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року відстрочено Глухівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Сумській області сплату судового збору, до прийняття рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи, що за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача, оскаржувана постанова залишена без змін, судовий збір за подання апеляційної скарги урозмірі 5359, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2015р. по справі № 818/3167/15 залишити без змін.

Стягнути з Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Вознесенська, 21а, м. Глухів, Сумська область 41400) на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 5359 (п'ять тисяч триста пятдесят дев'ять ) гривень 20 копійки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.02.2016 р.