Справа № 127/28605/15-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в в залі суду м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 25 грудня 2015 року звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, інвалідом 2 групи і відноситься до 1 категорії, у звязку з чим отримує державну та додаткову пенсію, передбачену ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна нараховуватись та виплачуватись: державна в розмірі не менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткова у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Дізнавшись, що пенсія у вказаному розмірі йому протиправно не виплачувалась, 10.12.2015 року звернувся до відповідача з заявою нарахувати і виплатити заборговану з 01.01.2014 року суму коштів, на що отримав відмову. Вважає такі дії відповідача протиправними, а невиплачену державну та додаткову пенсію заборгованістю, а тому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці протиправними, а невиплачену суму коштів заборгованістю.

Представник відповідача у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк подав заперечення на позов, в якому зазначив, що з позовом ОСОБА_1 не погоджуються з наступних підстав. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються з 01.01.2012 року відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ст. 117 Конституції України постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, які є обовязковими до виконання. Тому, дані виплати продовжують проводитися в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постановах № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року. Крім того, відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. В даний час бюджетні призначення на виплату пенсії в інших розмірах, ніж визначених постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачені.

Ухвалою суду від 28.12.2015 року відкрито виконавче провадження, позов в частині вимог 25.06.2015 року залишено без розгляду.

Вивчивши доводи позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд знаходить в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 даного Закону(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІ групи у розмірі 75 процентів пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), якій встановлено другу групу інвалідності по причині наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується даними посвідчення серії А № 438677, виданого 01.03.2004 року та листом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 16.12.2015 року № 420/В-1. У звязку з цим, йому, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 01.09.2015 року призначена та виплачується державна та додаткова пенсії в розмірах передбачених постановою КМУ № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону,а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Разом з тим, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.12 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52та54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Пунктом 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 3 серпня 2014 року (газета Голос України №146 (5896) від 2 серпня 2014), доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 такого змісту: "установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (прикінцеві положення) № 80-VIII від 28.12.2014 року встановлено, що норми і положеннястатей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ст. 3 БК України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат позивачу ОСОБА_1 у 2012, 2013, 2014 та 2015 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказаною постановою було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності,що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, необхідно враховувати норми Бюджетного кодексу України, який встановлює, що бюджетна система України ґрунтується на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. ( ч.2 ст. 23 вищезазначеного закону )

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Згідно п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, кошти Пенсійного фонду України спрямовуються на фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Тому виплата пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, може бути здійснена за наявності лише відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України.

За відсутності бюджетного фінансування органів пенсійного фонду України для проведення виплат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ці установи не мають права нараховувати відповідні виплати без наявності відповідного бюджетного призначення.

10.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії згідно вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що їй було відмовлено листом від 16.12.2015 року № 420/В-1.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці діяло лише в межах чинного законодавства та не має правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вищих ніж визначені Постановою Кабінету Міністрів № 1210 від 23.11.2011 року.

Відповідну правову позицію зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Великода проти України" - ухвала від 03.06.2014 року, яким визначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Також, згідно з п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1О звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 10 грудня 2015 року. За наведених обставин, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язаний проводити зазначені виплати у спосіб та в розмірах, що встановлені законодавством, чинним на момент їх здійснення, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави, так як позивач звільнений від його сплати.

Керуючись 52, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 9, 11, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя