Справа № 808/9132/13-а
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року 12 год. 52 хв.Справа № 808/9132/13-а Провадження №СН/808/67/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання Єрмолаєвій А.Д.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

від третіх осіб: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби,

треті особи: Головне управління Держземагентства у Запорізькій області, Запорізька міська рада

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат» (далі іменується позивач, ПАТ «Запоріжабразив») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, правонаступником якої є Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління державної фіскальної служби (далі іменується відповідач, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі), треті особи: Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (далі іменується третя особа 1, ГУ Держземагентства у Запорізькій області), Запорізька міська рада (далі іменується третя особа 2, Запорізька міськрада), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 жовтня 2013 року за №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що хоча зміна розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду установленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його сторонами, у той же час не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій.

Постановою Запорізького окружного адміністративного від 08.12.2014 у справі №808/9132/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015, задоволено адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»: скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.10.2013, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління Міндоходів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.10.2015 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2014 у справі №808/9132/13-а та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 01.12.2015 прийнято до провадження адміністративну справу № 808/9132/13-а (провадження №СН/808/67/15), справу призначено до судового розгляду на 15.12.2015.

У судовому засіданні 15.12.2015 судом оголошено перерву до 22.12.2015.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Додатково зазначила, що при проведенні перевірки (за результатами, якої складено акт № 126/25-00/00222226 від 16.09.2013) має місце повторність перевірки, «обєктом контролю» якої стало грошове зобовязання орендної плати за землю за перевірений період. За загальним правилом, проведення повторної податкової перевірки за тими самими податками за той самий період заборонено. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та письмових поясненнях. Зокрема, пояснила, що за результатами даної перевірки повторне нарахування грошового зобовязання не відбулось. Крім того зазначила, що за результатами акту перевірки № 287/25-0/00222226 від 10.08.2012 податкове повідомлення-рішення податковим органом не виносилось, а отже сума грошового зобовязання за вказаним актом перевірки рахується як надміру сплачені грошові зобовязання. Враховуючи викладене, представник відповідача позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи 1 у судове засідання не зявився. Про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується звітом про надіслання факсимільного повідомлення від 18.12.2015, який міститься в матеріалах справи. Про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи 2 у судове засідання не зявився. Про місце, час та дату повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 15.12.2015. Про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується КАС України), в судовому засіданні 22.12.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

Відповідно до Довідки АА № 711067 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ПАТ «Запоріжабразив» () зареєстровано 25.12.1995 як юридичну особу виконавчим комітетом Запорізької міської ради, місцезнаходження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, буд. 44. Основні види діяльності за КВЕД-2010: 20.13 Виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин, 56.29 Постачання інших готових страв, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів, 23.91 Виробництво абразивних виробів, 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів.

З 06.09.2013 по 16.09.2013 на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Запоріжабразив» з питань повноти нарахування та своєчасності сплати грошового зобовязання орендної плати за період з 01.08.2010 по 31.07.2013. За результатами перевірки податковим органом складено акт перевірки від 16.09.2013 № 126/25-00/00222226 (далі іменується акт перевірки № 126).

Під час перевірки встановлені порушення ПАТ «Запоріжабразив» вимог чинного законодавства: частини першої статті 7 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 № 2536-ХІІ, статті 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІV, підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271; пункту 274.1 статті 274, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого встановлено заниження суми орендної плати у розмірі 1 969 199,75 грн., а саме:

- за серпень 2010 року на суму 81 965,60 грн., вересень 2010 року на суму 81 965,60 грн., за жовтень 2010 року на суму 81 965,60 грн., за листопад 2010 року на суму 81 965,60 грн., за грудень 2010 року на суму 81 965,62 грн.;

- за січень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за лютий 2011 року на суму 59 359,33 грн., за березень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за квітень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за травень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за червень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за серпень 2011 року на суму 59 359,33 грн., вересень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за жовтень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за листопад 2011 року на суму 59 359,33 грн., за грудень 2011 року на суму 59 359,31 грн.;

- за січень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за лютий 2012 року на суму 17 797,46 грн., за березень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за квітень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за травень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за червень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за серпень 2012 року на суму 17 797,46 грн., вересень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за жовтень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за листопад 2012 року на суму 17 797,46 грн., за грудень 2012 року на суму 17 797,46 грн.

- за січень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за лютий 2013 року на суму 90 498,61 грн., за березень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за квітень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за травень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за червень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за липень 2013 року на суму 90 498,58 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 126, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі, 04.10.2013 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 2 673 265,59 грн., у тому числі за основним платежем 1 969 199,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 704 065,87 грн.

Позивач оскаржив прийняте податкове повідомлення-рішення до Міжрегіонального головного управління Міндоходів Центрального офісу з обслуговування великих платників, яке рішенням про результати розгляду скарги за № 12028/10/10-234 від 21.11.2013, залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, що є предметом оскарження в цьому позові, позивач звернувся з позовом до суду.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення міської ради № 25/10 від 20.01.2003 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Запорізький абразивний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжабразив» (орендар), укладено договір оренди земельної ділянки (від 29.05.2003), який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 286 від 02.05.2003.

Відповідно до умов вказаного Договору оренди ВАТ «Запоріжабразив» отримало у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 9.9337 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дмитрова, 44, кадастровий номер :07:036:0025, для розташування проммайданчика по виробництву шліфувальної шкурки з енергозабезпеченням. Строк дії договору оренди земельної ділянки 10 років.

Згідно з пунктами 3.1 та 3.3 вказаного Договору оренди, плата встановлена за один календарний рік у розмірі 91 154,85 грн., умови договору про розмір орендної плати можуть переглядатися за угодою сторін.

Пунктами 3.4. та 4.4. Договору оренди передбачено, що орендна плата підлягає індексації відповідно до індексації грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, а також Орендар зобов'язаний щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Умови зміни та припинення і розірвання вищевказаного договору передбачено пунктом 7.1 Договору, а саме зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін, у разі незгоди, щодо змін умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку.

На підставі рішення міської ради № 16/100 від 24.11.2004 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ВАТ «Запоріжабразив» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (акт прийому-передачі від 04.05.2005), який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 64 від 04.05.2005.

Відповідно до умов вказаного Договору оренди, ВАТ «Запоріжабразив» отримав у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,4284 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дмитрова/Виробнича, 42/1-В, кадастровий номер :07:036:0014, для розташування будинку культури з парком. Строк дії договору оренди земельної ділянки 10 років.

На підставі рішення міської ради № 44/357 від 20.04.2005 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ВАТ «Запоріжабразив» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (від 28.12.2005), який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 94 від 10.02.2006.

Відповідно до умов вказаного Договору оренди ВАТ «Запоріжабразив» отримав у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,8511 га., яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дмитрова, 44-А, кадастровий номер :07:036:0016, для розташування фільтрово-очищувальних споруд. Строк дії договору оренди земельної ділянки 10 років.

Умови договорів оренди земельної ділянки № 64 від 04.05.2005 і № 94 від 10.02.2006 є ідентичними.

Відповідно пункту 9 Договорів оренди, орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 12 715,10 грн. (договір № 64 від 04.05.2005) та 12 644,63 грн. (договір № 94 від 10.02.2006).

Пунктами 10 і 12 Договорів передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 30 Договорів, до обовязків орендаря віднесено самостійне щорічне індексування розміру орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Крім того, пунктом 30 Договорів визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Таким чином, у користуванні позивача, в межах даної справи, знаходяться три земельні ділянки. Договорами про надання земельних ділянок в орендне користування передбачена зміна розмірів земельного податку у разі прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати. Відповідно до умов трьох вищезазначених договорів оренди земельних ділянок орендна плата була встановлена у розмірі 1 % від суми нормативної грошової оцінки.

Рішенням Запорізької міської ради від 03.03.2008 року за № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» затверджено базову вартість 1 кв.м землі у розмірі 190,18 грн., із врахуванням індексації нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2008, нові коефіцієнти місця розташування та коефіцієнти впливу локальних факторів. Згідно з пунктом 8 рішення визнано рішення Запорізької міської ради від 15.06.2001 за № 17 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» таким, що втратило чинність з моменту впровадження нової грошової оцінки. Тобто визнано таким, що втратило чинність попереднє рішення за яким вираховувалась орендна плата за користування земельними ділянками, виходячи з нормативної грошової оцінки земель міста. З прийняттям рішення міської ради від 03.03.2008 за № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» учасники земельних відносин повинні були самостійно провести перерахунок нормативної грошової оцінки земель зайнятих орендою.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обовязки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі іменується ПК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про плату за землю».

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України (який набрав чинності 01.01.2011 року).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Наведені норми права свідчать про те, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

За користування вищезазначеними трьома земельними ділянками, ПАТ «Запоріжабразив» визначені суми грошових зобовязань на підставі наступної податкової звітності.

29.01.2010 ПАТ «Запоріжабразив» подано до податкового органу звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік № НОМЕР_2 від 27.01.2010. У декларації товариством визначено за серпень-грудень 2010 року суму грошового зобовязання у розмірі 231 713,06 грн.

31.01.2011 позивачем подано відповідачу звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік № НОМЕР_3. У декларації товариством визначено за 2011 рік суму грошового зобовязання у розмірі 836 386,64 грн.

24.02.2011 ПАТ «Запоріжабразив» подано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2011 рік № НОМЕР_4 від 24.02.2011. В уточненій декларації позивачем визначено суму грошового зобовязання на суму 556 111,34 грн. Тобто товариством зменшено суму грошового зобовязання на суму 280 275,30 грн.

30.01.2012 позивачем подано відповідачу звітну податкову декларацію орендної з плати за землю за 2012 рік № НОМЕР_5 від 30.01.2012. У декларації товариством визначено за 2012 рік суму грошового зобовязання у розмірі 453 715,32 грн.

31.01.2013 товариством подано до податкового органу звітну податкову декларацію з плати за землю за 2013 рік № НОМЕР_6 від 31.01.2013. У декларації товариством визначено за січень-липень 2013 року суму грошового зобовязання у розмірі 264 667,27 грн.

Слід зазначити, що при проведенні перевірки податковим органом не враховано наявності уточнюючої податкової декларації ПАТ «Запоріжабразив» з плати за землю за 2011 рік № НОМЕР_4 від 24.02.2011.

Згідно інтегрованої картки ПАТ «Запоріжабразив», товариством сплачувались податки у відповідності до поданої звітності.

Крім того, згідно податкової звітності з 2011 року ПАТ «Запоріжабразив» визначило ставку податку (тобто % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) на рівні 3 %.

Отже, позивачем орендна плата за землю сплачувалась саме виходячи із такої ставки 3 %, незважаючи на те, що договорами була передбачена ставка 1 %.

На час укладення договору діяв Закон України від 03.07.1992 № 2335-ХІІ «Про плату за землю», який втратив чинність з 01.01.2011 в звязку з набрання чинності Податковим кодексом України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про плату за землю», використання землі в Україні є платним, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про плату за землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про плату за землю» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 за № 161-XIV, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно з пунктами 288.1, 288.4, 288.5 статті 288, підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України, який набрав чинності 01.01.2011, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, але річна сума платежу не може бути меншою, зокрема, для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що положення Податкового кодексу України щодо розміру орендної плати за земельну ділянку повинні застосовуватись до орендних правовідносин, які виникають після набрання ним чинності, тобто до договорів (і відповідно, розмірів орендної плати), які укладаються після набрання ним чинності.

Щодо договорів, укладених до набрання чинності Податковим кодексом України, то зміна розміру орендної плати можлива лише на умовах та з підстав, передбачених договором, або якщо законом встановлена відповідна умова, при настанні якої орендна плата підлягає перегляду.

Враховуючи відсутність у Податковому кодексі України вимог щодо приведення умов раніше укладених договорів оренди землі (в частині розміру орендної плати) у відповідність з цим Кодексом, його положення не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки в силу вимог статті 58 Конституції України стаття 288 Податкового кодексу України не має зворотної дії до спірних орендних правовідносин.

Пункт 288.1 статті 288 ПК України в якості єдиної підстави для нарахування орендної плати за земельну ділянку визначає договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем і орендарем.

Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналізуючи вищенаведені нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що перш за все, при оплаті суми орендної плати за користування земельною ділянкою слід керуватися розміром орендної плати, встановленим у договорі оренди. Положення пункту 288.5 статті 288 ПК України конкретизують розмір орендної плати, який не може бути меншим за встановлений, однак, законодавець, знову ж вказує на обовязковість встановлення розміру у договорі оренди. Таким чином, лише розмір орендної плати, встановлений у договорі оренди, є підставою для оплати суми оренди за користування земельною ділянкою і не що інше.

З огляду на встановлені обставини, судом встановлено, що положеннями договорів оренди не передбачене самостійне збільшення орендної плати орендарем у зв'язку зі збільшенням нормативно - грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, субєкт владних повноважень, який не є учасником договору, у даному випадку податковий орган, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема, стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зміна розміру земельного податку згідно із Податковим кодексом України є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак відповідне донарахування податковим органом суми податкового зобовязання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями є незаконним.

Посилання відповідача на той факт, що відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288, пункту 274.1 статті 274 ПК України річна сума платежу не може бути меншою для земель, крім земель сільськогосподарського призначення, трикратного розміру земельного податку, тобто не менше 3 % від нормативної грошової оцінки землі і що саме це має бути достатньою підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, судом визнаються помилковими та такими, що спростовуються вищенаведеним.

Стосовно посилання відповідача на наявність судових рішень Господарського суду Запорізької області від 25.03.2013 по справі № 908/92/13-г, від 25.03.2013 по справі № 908/93/13-г, від 04.07.2013 по справі № 908/91/13-г, якими внесено зміни в договори оренди в частині збільшення сум орендної плати, суд зазначає наступне.

Як зазначено представником позивача у судовому засіданні, судове рішення по справі № 908/91/13-г від 04.07.2013 набрало чинності 01.10.2013, оскільки постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2013 зазначене рішення залишено без змін. Представник відповідача проти даної обставини не заперечив.

Тобто, судове рішення по справі № 908/91/13-г набуло чинності після проведення податковим органом перевірки, за результатами якої складено акт № 126 від 16.09.2013, що виключає даний доказ зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки для розташування проммайданчика по виробництву шліфувальної шкурки з енергозабезпеченням, орендованої за договором № 286 від 02.05.2003.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 11 червня 2013 року по справі № 21-166а13, договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обовязковість його виконання сторонами тощо. Субєкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір повязаний зі сплатою податків і, на думку субєкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок. Таким чином, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України погоджується з висновком Вищого адміністративного суду України про те, що хоча зміна розміру земельного податку згідно із Законом № 309-VІ є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак відповідного донарахування ДПІ суми податкового зобовязання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідач ставить під сумнів застосування вказаної постанови Верховного Суду України, посилаючись на іншу постанову Верховного Суду України від 02.12.2014. Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що у вказаній відповідачем постанові розглядаються питання сплати орендної плати за землю у період після набрання чинності ПК України. Так, відповідачем не враховується, що предметом спору по справі, за наслідками якої Верховний Суд України прийняв постанову від 02.12.2014, було вирішення питання щодо ставки податку, а саме 1 % або 3 % повинна сплачуватися орендна плата за землю після набрання чинності ПК України. Верховний Суд України визначив, що ставка повинна бути не менш ніж 3 % у відповідності до вимог пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Позивачем орендна плата за землю сплачувалась саме виходячи із такої ставки 3 %, незважаючи на те, що договорами була передбачена ставка 1 %.

Разом із тим, необхідно зазначити, що податковий орган вже перевіряв ПАТ «Запоріжабразив» за спірний період з питань правомірності нарахування та своєчасності сплати грошового зобовязання орендної плати за землю, що підтверджується наступними актами перевірок:

1. За період з липня 2009 року по червень 2012 року включно, що підтверджується актом перевірки СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі від 10.08.2012 за № 287/25-0/00222226, яким встановлені порушення позивачем, частини першої статті 7 Закону України «Про плату за землю», статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 274.1 статті 274, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено орендну плату за землі державної та комунальної власності на суму 2 107 877,31 грн. (в тому числі за липень-грудень 2009 року 411 910,42 грн., за 2010 рік 770 017,67 грн., за 2011 рік 489 742,37 грн., за січень-червень 2012 року на суму 436 206,85 грн.). За результатами даної перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2013 по справі № 5009/3430/12 підтверджено правильність нарахування податковим органом, на підставі акту перевірки № 287/25-0/00222226 від 10.08.2012, ПАТ «Запоріжабразив» орендної плати за землю за період з січня 2009 року по червень 2012 року, на підставі укладених договорів оренди земельних ділянок № 94 від 10.02.2006, № 64 від 04.05.2005 та № 286 від 02.06.2003, у звязку з чим стягнуто з ПАТ «Запоріжабразив» 2 107 877,31 грн.

06.06.2014 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції закінчено виконавче провадження № 40200892, яким виконувався наказ господарського суду Запорізької області по справі № 5009/3430/12. Виконавче провадження закінчено у звязку зі сплатою ПАТ «Запоріжабразив» суми боргу в повному обсязі.

2. За період з липня по грудень 2012 року включно, що підтверджується актом перевірки СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі від 12.02.2013 за № 71/25-0/00222226. В акті перевірки зазначено про порушення позивачем підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 274.1 статті 274, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України, статті 21 Закону України «Про оренду землі», в результаті чого занижено орендну плату за землі державної та комунальної власності на суму 436 206,85 грн. На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_7 від 21.02.2013, по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 545 258,56 грн., у тому числі за основним платежем 436 206,85 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 109 051,71 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2013 по справі № 808/2497/13-а у задоволенні позову ПАТ «Запоріжабразив» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_7 від 21.02.2013 відмовлено. Зазначене судове рішення залишено без змін, за результатами апеляційного та касаційного розглядів справи. Сума грошового зобовязання за вказаним рішенням сплачена повністю, що підтверджується платіжним дорученням від 02.04.2015 за № Ю10446.

3. За період з січня по червень 2012 року включно, що підтверджується актом перевірки від 20.08.2013 № 81/25-00/00222226. В акті перевірки зазначено про порушення позивачем, зокрема, підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, пункту 274.1 статті 274, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, статті 21 Закону України «Про оренду землі», в результаті чого занижено суму орендної плати у розмірі 436 206,85 грн. На підставі акту перевірки СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_7 від 21.02.2013, по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 545 258,56 грн., у т.ч. за основним платежем 436 206,85 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 109 051,71 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2014 по справі № 808/7398/13-а, яка залишена в даній частині без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, зазначене податкове повідомлення-рішення скасовано. В обґрунтування судових рішень судами зазначено, що у ПАТ «Запоріжабразив» існували зобовязання по сплаті недоплаченого розміру орендної плати за оренду земельних ділянок за період з 01.07.2009 року по 31.12.2012. Сума зобовязання з орендної плати за землю вже сплачена. Суди зазначили, що нормами ПК України заборонено визначати подвійне оподаткування, зважаючи на вже наявне зобовязання по сплаті до місцевого бюджету суми орендної плати за землю за період з 01.01.2012 по 01.07.2012, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_8 від 05.09.2013 року підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За приписами частини другої статті 255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк. З даної норми виплаває, що ПАТ «Запоріжабразив» виконаний обовязок щодо сплати орендної сплати за спірний період, на підставі зазначених вище судових рішень, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 4 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» № 817/98 від 23.07.1998 передбачено, що: «Вищестоящий контролюючий орган має право за власною ініціативою перевірити достовірність висновків нижчестоящого контролюючого органу шляхом перевірки документів обовязкової звітності субєкта підприємницької діяльності або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом. Вищестоящий контролюючий орган вправі прийняти рішення щодо повторної перевірки субєкта підприємницької діяльності лише у тому разі коли стосовно посадових або службових осіб контролюючого органу, які проводили планову або позапланову перевірку зазначеного субєкта, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу. Державна податкова адміністрація України вправі прийняти рішення про проведення повторної перевірки субєкта підприємницької діяльності у разі коли таке рішення оформляється наказом за підписом її Голови».

Аналогічна норма міститься і у підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України (чинного на момент проведення перевірки).

Наведені норми мають імперативний характер, тобто є обовязковими для виконання податковими органами.

У даному випадку щодо підстав повторної перевірки ПАТ «Запоріжабразив» за спірний період, посилання на службове розслідування або кримінальну справу відсутнє.

Відтак, оскільки у законодавстві України не передбачається обовязку податкових органів проводити повторні перевірки за той же самий період, то визначення повторних податкових зобовязань за результатами такої перевірки є неправомірним.

Отже, обовязок зі сплати орендної плати за землю за період з липня 2009 року по 2012 рік визначено судовим рішеннями, які набрали законної сили, а отже повторне нарахування такого зобов'язання за період з серпня 2010 року по грудень 2012 року включно згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.10.2013 є протиправним.

У даному випадку, відповідач не вірно визначив суму податку, з якою законодавець також повязує нарахування фінансових санкцій.

Суд вказує, що наслідком невідповідності частини рішення субєкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акту частково протиправним при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (відокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

У даному випадку, суд, констатуючи неправомірне визначення СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі податкового зобовязання орендної плати за землю, не може визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.10.2013 за № НОМЕР_1 в якійсь певній сумі, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому, суд визнає протиправним та вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.10.2013 за № НОМЕР_1 повністю.

Відповідно до статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача суд виходить з приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2013, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального управління Міндоходів.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» () 4590 (чотири тисячі пятсот девяносто гривень) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко