Справа № 2а-625/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/31573/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городнянському районі Чернігівської області, Щорської ПМК - 215 про здійснення перерахунку та виплати шкоди, заподіяної здоров'ю, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городнянському районі Чернігівської області, Щорської ПМК - 215 про здійснення перерахунку розміру страхових виплат за шкоду, заподіяну здоров'ю.

В обґрунтування позовних вимоги позивач зазначив, що Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхові виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачуються йому у розмірі меншому, аніж це передбачено чинним законодавством.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2010 року закрито провадження в справі в частині позовних вимог до Щорської ПМК - 215 з мотивів, що вимоги позивача до зазначеного підприємства мають розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, працюючи трактористом в Щорській ПМК - 215, отримав професійне захворювання, в результаті якого втратив 40 % професійної працездатності.

Рішенням Щорського районного суду від 26 грудня 1989 року зобов'язано Щорську ПМК - 215 виплачувати позивачу відшкодування втраченого заробітку з 01.12.1988 по 14.06.1989 по 50,51 крб. щомісячно, виходячи із його середньомісячного заробітку до отримання професійного захворювання 239, 86 крб.

У подальшому виплати проводилися підприємством в добровільному порядку.

З 01 квітня 2001 року виплати позивачу проводить відділення Фонду на підставі документації наданої підприємством.

Вказуючи, що Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхові виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачуються йому у розмірі меншому, аніж це передбачено чинним законодавством, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на наявність помилки в розрахункових документах, на підставі яких відповідачем здійснюються виплати ОСОБА_2 Проте, зважаючи на відсутність в діях Фонду вини в частині заниження розміру страхових виплат, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

За змістом статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сім'ї померлого; підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Порядок перерахування розміру щомісячної страхової виплати затверджено постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24 «Про порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на 01 квітня 2001 року розмір страхових виплат позивачу мав становити 103,03 грн. Проте, Щорська ПМК - 215 при передачі документів позивача відділенню Фонду помилково вказало суму відшкодування 14,29 грн. У зв'язку з цією помилкою позивач з 01 квітня 2001 року і на час розгляду справи у суді першої інстанції отримував страхові виплати у меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством.

При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях відповідача вини в частині відшкодування позивачу втраченого заробітку у зв'язку з отриманням ним професійного захворювання у розмірі меншому, аніж визначено чинним законодавством, оскільки Фонд здійснював зазначені виплати на підставі поданих Щорською ПМК - 215 документів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для відновлення порушеного права позивача шляхом зобов'язання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городнянському районі Чернігівської області здійснити перерахунок розміру страхових виплат, належних позивачу за заподіяну здоров'ю шкоду.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: