Справа № 603/611/14-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/9268/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П..,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.08.2014 року звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.02.2014 року.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі від 05 травня 2014 року №04/03 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 04 лютого 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України у Монастириському районі Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до поданих позивачем документів встановити право для призначення пенсі не було можливості, оскільки подані лише довідки про стаж колгоспника, видані Велеснівською сільською радою, в якій документи колгоспу, селянської спілки «Дружба» знаходяться на зберіганні. Безпосередня зайнятість не менше 20 років у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві поданими документами не підтверджується. Окрім того, немає документального підтвердження того, що протягом усього періоду роботи за трактором був закріплений лише один тракторист. Таким чином, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні правові підстави.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 виповнилося 57 років, що підтверджено паспортом позивача серії НОМЕР_1, виданим Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області 28.08.2000 року.

Згідно порядкового запису « 6» в трудовій книжці, ОСОБА_1 10.05.1979 року прийнятий на роботу в колгосп «Дружба» трактористом та звільнений з роботи, згідно порядкового запису « 8» трудової книжки 10.11.2007 року.

Таким чином, позивач працював вказаний період в колгоспі «Дружба», який був реорганізований в селянську спілку «Дружба» у квітні місяці 1992 року, а селянська спілка «Дружба» - реорганізована у ТзОВ «Дружба» згідно протоколу №1 від 05.03.2000 року.

Згідно довідки виданої виконкомом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області за №22 від 13.02.2014 року, позивач більше 25 років пропрацював трактористом. Зміни щодо трудової професії позивача за вказаний період в трудовій книжці відсутні.

Як встановлено судом та матеріалами справи підтверджується, що Рішенням № 04/03 від 05.05.2014 року позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії з тієї причини, що відповідно до поданих позивачем документів встановити право для призначення пенсії немає можливості, так як подані лише довідки про стаж колгоспника, якими безпосередня зайнятість не менше 20 років у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, а також закріплення за трактором лише одного тракториста, не підтверджується.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув права на пенсію за віком на пільгових умовах як тракторист-машиніст, безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії є неправомірним, оскільки грубо порушує права позивача.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідними умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою певного віку і наявність необхідного стажу роботи на певних роботах або у певних умовах.

За правилами п. «в» ч. 1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пільгову пенсію мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до роз'яснення №7 Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Запис про те, що позивач працював на посаді тракториста є в належній позивачу трудовій книжці, яка згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», являється основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Також слід зазначити, що факт роботи в якості тракториста підтверджується відомостями викладеними в трудовій книжці, згідно якої позивач працював в колгоспі «Дружба» на посаді тракториста з 10.05.1979 року по 10.11.2007 року і його стаж на посаді тракториста становить більше 20 років, що підтверджує наявність у позивача пільгового трудового стажу на посаді тракториста.

Також, згідно довідки №226 від 14.05.2014 року виданої Велеснівською сільською радою ОСОБА_1 був членом колгоспу «Дружба» і брав участь в колгоспному виробництві із встановленням кількості вироблених трудоднів (людиноднів) (а.с. 15).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 р., встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що пунктом 5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспів 14 березня 1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, які набрали чинності з 1 січня 1977 року, передбачено, що до трудової книжки колгоспника заносяться відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Внесення інших відомостей вказаним нормативним актом не передбачено, а отже щорічне дублювання займаної посади (виконуваної роботи) члена колгоспу, теж не передбачено.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що твердження управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі про те, що встановити право для призначення пенсії немає можливості із-за того, що невідомо скільки за трактором закріплено трактористів один чи більше є безпідставними, оскільки той факт, що позивачем протягом всього періоду роботи в колгоспі «Дружба» щороку виконувався встановлений мінімум людино - днів підтверджується записом в його трудовій книжці колгоспника. Будь-яких доказів в спростування зазначених обставин відповідачем не надано.

Крім того, судом першої інстанції вірно взято до уваги покази свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт закріплення за одним трактором одного тракториста.

Згідно з роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» від 20 січня 1992 року № 7, трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

З матеріалів справи видно, що в 1979 - 2007 роках в польовий сезон ОСОБА_1 працював на тракторі. В міжсезонний період (зимовий період) позивач виконував роботи по ремонту трактора, іншої закріпленої за ним сільськогосподарської техніки та іншу роботу. Всі ці роботи були пов'язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням самохідної сільськогосподарської техніки.

Таким чином, протягом 1979 - 2007 років ОСОБА_1 належав до осіб, які постійно були зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві і тому, весь цей період підлягає зарахуванню до його пільгового стажу в яких позивач був закріплений за одним трактором.

На переконання суду у зв'язку із смертю керівника ТзОВ «Дружба», ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області за №140 від 04.09.2014 року, інших доказів на підтвердження пільгового трудового стажу позивача на посаді тракториста немає, а відомості про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в державній реєстраційній службі України - відсутні.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується судова колегія, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки дії відповідача грубо порушують право позивача ОСОБА_1, передбачене ст. 46 Конституції України на соціальний захист у старості та суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку,тому пенсія на пільгових умовах позивачу має бути призначена з 04.02.2014 року, оскільки саме з цієї дати він набув право на її призначення, звернувшись з відповідною заявою до відповідача.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160 , 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Монастириському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2014 року у справі №603/611/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

М.П. Кушнерик