Справа № 821/2070/15-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/44973/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсон-Екотерм»

до відповідача Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щура Олега Івановича

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

7.07.2015р. до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права, прийнятого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур О.І., звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Херсон-Екотерм» (далі Товариство). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 1.06.2015р. приватним нотаріусом було прийнято рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. Вважаючи, що вказаними діями порушуються законні права та інтереси Товариства, яке має документи, що підтверджують його право власності на вказане приміщення, а саме рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просив задовольнити позов.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 4.08.2015р. позов залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. скасовано постанову суду першої інстанції та задоволено позов.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 1.06.2015р. ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Щур О.І. з заявою про державну реєстрацію свого права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою : АДРЕСА_1.

До своєї заяви про проведення реєстрації ОСОБА_3 додав копію договору іпотеки, укладеного 23.05.2014р. між ним та Товариством, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., відповідно до умов якого Товариство передало в забезпечення зобов'язань, що виникають з договору позики, нерухоме майно, розташоване за адресою : АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_3 надав приватному нотаріусу Щур О.І. документи, які підтверджують направлення в адресу боржника за договором позики та Товариства вимоги про сплату суми боргу за договором та отримання вказаними особами цих вимог.

Рішенням приватного нотаріуса від 1.06.2015р. проведено державну реєстрацію на підставі чого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис за №9868543.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що приватний нотаріус Щур О.І., прийнявши рішення від 1.06.2015р., виконав функції державного реєстратора в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Порядок здійснення державної реєстрації на час виникнення спірних правовідносин регламентувався Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013р. N868 (далі Порядок N868).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час вчинення прийняття оскаржуваного рішення) та пункту 2 Порядку N868 нотаріус є спеціальним суб'єктом, який здійснює функції державного реєстратора у передбачених законом випадках.

При цьому зі змісту пункту 55 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 2 Порядку N868 вбачається, що нотаріус виконує функції державного реєстратора виключно у випадках, коли він при цьому вчинює нотаріальну дію з нерухомим майном і проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої нотаріальної дії.

Наведене узгоджується з приписам статті 461 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно виключно у випадках коли він одночасно з цим вчинює нотаріальні дії з цим нерухомим майном.

В той же час, матеріалами справи встановлено, що відповідачем не вчинялось жодної з перелічених у статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальної дій з об'єктом нерухомості, розташованим за адресою : АДРЕСА_1, відтак, приватний нотаріус не мав передбачених чинним законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не мав права приймати рішення від 1.06.2015р. щодо державної реєстрації права власності, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують, не свідчать про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права і не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, постанову Одеського апеляційного адміністративного від 20.10.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз