Справа № 826/11189/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2016 року № 826/11189/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі : головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування в частині рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України (далі - відповідач, ВККН), в якому просить:

визнати протиправним в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 і скасувати рішення ВККН від 25.05.2015 № 1 в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1;

зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: зобов'язати ВККН зарахувати відповідь позивача по задачі № 3 як правильну та оцінити її в 5 балів; зобов'язати ВККН зарахувати відповідь позивача по завданню «проект нотаріального документа», а саме: «проект Свідоцтва про право на спадщину за законом» як правильну та оцінити її в 5 балів;

зобов'язати ВККН внести зміни до протоколу ВККН, відповідно до яких ОСОБА_1 вважається такою, що склала кваліфікаційний іспит 25.05.2015;

зобов'язати ВККН повторно розглянути питання з приводу видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача звернувся до суду з запереченнями, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи, відповідач не забезпечив явку своїх представників у судове засідання, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За змістом ст. 10 названого Закону, для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату. Порядок допуску до складання кваліфікаційних іспитів та їх проведення встановлюється Міністерством юстиції України.

Порядок складання особами кваліфікаційного іспиту Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату та проведення кваліфікаційного іспиту Комісією встановлюється Порядком допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2011 № 1905/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.07.2011 за № 926/19664 (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2011 № 1905/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 21.07.2014 № 1174/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.07.2011 за № 926/19664 (далі - Порядок № 1905/5), встановлено, що цей Порядок розроблений відповідно до статті 10 Закону України «Про нотаріат» і визначає процес складання особами кваліфікаційного іспиту у Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1905/5, об'єктивність проведення кваліфікаційного іспиту забезпечується рівними для всіх осіб умовами щодо доступу до інформації стосовно процедури проведення іспиту, місця складання та тривалості іспиту, а також щодо кількості та ступеня складності екзаменаційних завдань та відкритості інформації про результати іспиту.

Згідно з п.п. 22, 24 Порядку № 1905/5, кваліфікаційний іспит здійснюється у вигляді електронного анонімного тестування. Екзаменаційні завдання формуються безпосередньо системою для кожної особи індивідуально шляхом генерування у довільній формі переліку тестових питань та завдань. Електронне анонімне тестування складається з теоретичної та практичної частин.

Пунктом 26 Порядку № 1905/5, перед початком кваліфікаційного іспиту особи, які беруть участь у його складанні, отримують у секретаря Комісії на вибір ім'я входу та відповідний пароль, необхідні для реєстрації у системі. Ім'я входу та відповідний пароль надаються у запечатаному вигляді. Другий примірник імені входу відрізається секретарем Комісії, скріплюється підписом особи із зазначенням її прізвища, імені та по батькові та розкривається лише після перевірки роботи для її ідентифікації.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2015 позивач брала участь у складанні кваліфікаційного іспиту у ВККН, перед початком якого отримала у секретаря комісії, зокрема, ім'я входу - notarius_2_82, необхідний для реєстрації у системі.

Згідно з п.п. 31, 32, 36, 40 Порядку № 1905/5, оцінювання теоретичної частини електронного анонімного тестування здійснюється системою. Теоретична частина вважається виконаною, якщо набрано не менше сімдесяти двох балів. У цьому випадку особа автоматично допускається системою до практичної частини. Оцінювання практичної частини електронного анонімного тестування здійснюється системою. Практична частина електронного анонімного тестування вважається виконаною, а особа такою, що склала кваліфікаційний іспит, якщо за результатами її виконання набрано не менше сорока балів.

Як видно з матеріалів справи, за результатами виконання теоретичної частини електронного анонімного тестування позивач набрала 89 балів та була допущена до виконання практичної частини електронного анонімного тестування.

За результатами виконання практичної частини електронного анонімного тестування позивач набрала 37 балів, тобто, в силу вимог п. 40 Порядку № 1905/5, остання вважається такою, що не склала кваліфікаційний іспит, оскільки набрала менше сорока балів.

Відповідно до змісту п.п. 41, 42, 44 Порядку № 1905/5, результати виконання практичної частини електронного анонімного тестування виводяться системою у вигляді відповідного повідомлення. Після закінчення виконання електронного анонімного тестування всіма особами або часу, відведеного для його виконання, секретарем Комісії формується та роздруковується екзаменаційна відомість. Після закінчення кваліфікаційного іспиту секретарем Комісії складається протокол, у якому зазначаються час та місце проведення кваліфікаційного іспиту; прізвища, імена та по батькові присутніх членів Комісії; прізвища, імена та по батькові, реквізити паспортів, місце реєстрації осіб, що складають кваліфікаційний іспит; результати електронного анонімного тестування із зазначенням отриманого особами імені доступу; прізвища, імена та по батькові осіб, які склали та які не склали кваліфікаційний іспит.

Пунктом 45 Порядку № 1905/5 передбачено, що комісія на підставі результатів складеного кваліфікаційного іспиту приймає рішення про: видачу або відмову у видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; підтвердження (або непідтвердження) кваліфікації особою, яка складала кваліфікаційний іспит для підтвердження кваліфікації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішення ВККН від 25.05.2015 № 1 «Про відмову у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1» є протиправним, оскільки остання вважає, що у практичній частині екзаменаційного білету були некоректно сформовані варіанти відповідей, а правильні відповіді позивача зарахували як неправильні, у зв'язку з чим аргументує правильність наданих нею відповідей та просить суд їх зарахувати як правильні та, відповідно, надати оцінку таким відповідям у балах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на зазначене, виконання повноважень, які покладені на відповідача, в тому числі щодо оцінювання теоретичної та практичної частин електронного анонімного тестування, прийняття відповідного рішення за результатами такого оцінювання, за своєю правовою природою, є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження такого органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

В той же час, доводи про протиправність оскаржуваного рішення суд оцінює критично, адже вони зводяться до суб'єктивної оцінки скаржником відповідей на питання практичної частини кваліфікаційного іспиту, в той час як оцінювання відповідей на такі питання належить до виключної компетенції відповідача.

Разом з тим, з наданих письмових пояснень представника відповідача видно, що оспорювані позивачем завдання відповідають вимогам Порядку № 1905/5, а також представником відповідача зазначені правильні відповіді на такі завдання та їх правове обґрунтування, які не співпадають з відповідями позивача.

За таких умов, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: зобов'язати ВККН зарахувати відповідь позивача по задачі № 3 як правильну та оцінити її в 5 балів; зобов'язати ВККН зарахувати відповідь позивача по завданню «проект нотаріального документа», а саме: «проект Свідоцтва про право на спадщину за законом» як правильну та оцінити її в 5 балів, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави і для зобов'язання ВККН внести зміни до протоколу ВККН, відповідно до яких ОСОБА_1 вважається такою, що склала кваліфікаційний іспит 25.05.2015.

При цьому, будь-яких інших доводів та аргументів протиправності спірного рішення позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Враховуючи викладене у сукупності, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення ВККН від 25.05.2015 № 1 в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1, а відтак і для зобов'язання ВККН повторно розглянути питання з приводу видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко