Справа № 803/849/15-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т а Н О В а

Іменем україни

28 січня 2016 року Справа № 876/6903/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 05.05.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 700301 від 04.03.2013 року 18:47:22 щодо нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що оскільки постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі №803/2168/13-а було встановлено факт протиправності реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а також факт протиправності видачі свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, він цілком правомірно звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Також вказує, що зазначеною постановою було встановлено факт порушення прав та інтересів ОСОБА_2 при реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі свідоцтва на нерухоме майно, тому висновок суду першої інстанції, що позивач не надав доказів, що у даних публічно-правових відносинах було порушено його права, свободи та інтереси, а саме при винесенні відповідачем рішення, як складової частини рішень, при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, та є прямим порушенням вимог ч.1 ст.72 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції зазначено, що спірні правовідносини виникли між ОСОБА_3 та Реєстраційною службою Луцького районного управління юстиції на підставі взаємних прав та обов'язків у сфері публічно-правових відносин, зокрема, пов'язаних із скасуванням рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 700301 від 4 березня 2013 року 18:47:22 щодо нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не наділений жодними суб'єктивними правами чи обов'язками в даних правовідносинах і не є їх учасником. Під час судового розгляду даної справи позивач не надав суду доказів, що у даних публічно-правових відносинах було порушено його права, свободи та інтереси.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі №803/2168/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2014 року, визнано протиправними дії Інспекції по реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 від 3 січня 2013 року ВЛ №05, а також визнано протиправним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме манно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, видане державним реєстратором Державної реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області 4 березня 2013 року за індексним номером 952060.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 2 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2014 року, яка мотивована тим, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 передбачено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Як видно з матеріалів справи, реєстраційною службою Луцького районного управління юстиції було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за індексним номером 952060 на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції індивідуального житлового будинку від 3 січня 2013 року.

Підставою для видачі реєстраційною службою Луцького районного управлінні юстиції свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна - індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, слугувала зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області 3 січня 2013 року декларація про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції індивідуального житлового будинку.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено згаданим вище Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі-Порядок №868).

Внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також скасування записів та скасування державної реєстрації речових прав, визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, несення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2011 року №3502/5 (далі-Порядок №3502/5).

Відповідно до п.8 Порядку №868, для проведення державної реєстрації прав заявник подає заяву, форми та вимоги до заповнення якої встановлено Наказом Міністерства юстиції України «Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виданого 17.04.2012 №595/5. Орган державної реєстрації прав приймає заяви про державну реєстрацію в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу їх реєстрації. Орган державної реєстрації прав видає заявникові картку прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Міністерство юстиції.

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав або відмовляє у державній реєстрації.

Процедура скасування записів Державного реєстру речових прав передбачена п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 pоку №1141. Так, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічна норма зазначена в п.2.6 Порядку №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Таким чином, оскільки, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі №803/2168/13-а набрала законної сили, є підстави для скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 700301 від 4 березня 2013 року 18:47:22 щодо нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що зазначеною постановою було встановлено факт порушення прав та інтересів ОСОБА_2 при реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі свідоцтва на нерухоме майно, тому висновок суду першої інстанції, що позивач не надав доказів, що у даних публічно-правових відносинах було порушено його права, свободи та інтереси, а саме при винесенні відповідачем рішення, як складової частини рішень, при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, та є прямим порушенням вимог ч.1 ст.72 КАС України.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, а тому така підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі №803/849/15 скасувати і прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 700301 від 04.03.2013 року 18:47:22 щодо нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

М.П. Кушнерик

Постанова у повному обсязі складена 02.02.2016 року.