Справа № 815/6128/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/6128/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду, в порядку письмового провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1І.) з адміністративним позовом (а.с.20-22) до державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 (далі Відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 (далі третя особа, або ОСОБА_3З.), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 21.04.2015 року за № 20797262 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на обєкт нерухомого майна: 1/3 частка земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів, с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області, зобовязати державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 внести до реєстру відповідні записи про скасування реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна: 1/3 частка земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів, с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області за ОСОБА_3.

Свої вимоги Позивач обґрунтувала наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 15.04.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 20797262 від 21.04.2015 року, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності № 99426435, згідно з яким за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/3 частку земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів у с. Крижанівка, Комінтернівського району Одеської області. Позивач вважає вказане рішення незаконними, прийнятим в порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухомо майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, а також прийнятим всупереч існуючому арешту майна. Зокрема, Позивач вказав, що оскаржуване рішення про реєстрацію права власності приймалося на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року, яке було прийнято в рамках цивільної справи № 504/797/13-ц. Разом з цим, в рамках цієї ж справи, 02.08.2013 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку із розташованим на ній будинком № 36 по вул. Ветеранів у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, ухвала є діючою та до цього часу не скасована. Відомості про арешт нерухомого майна внесені до державного реєстру обтяжень 13.08.2013 року, номер запису про обтяження 9426488. Як зазначив Позивач, Відповідачем, з метою реєстрації за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частку земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, неправомірно, без належних документів (ухвала суду про скасування арешту), було скасовано наявний в реєстрі заборон арешт від 13.08.2013 року, надалі зареєстровано рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року, а після проведення операції по реєстрації цього рішення суду повторно накладено арешт на спірне майно на підставі тієї ж ухвали суду від 02.08.2013 року. Також, Позивач звернув увагу суду на той факт, що на момент реєстрації рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року Апеляційним судом Одеської області було порушено провадження та розглядалася апеляційна скарга на це рішення, проте замість того, щоб відмовити ОСОБА_3 в реєстрації права власності на підставі п.5 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (далі Закон № 1952-IV), державний реєстратор реєстраційної служби протиправно прийняв оскаржуване рішення.

В судовому засіданні 25.01.2016 року представник Позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016 року, Відповідач не зявився, до канцелярії суду надав письмові заперечення проти позову (а.с.102-103) та письмову заяву (а.с.105) про розгляд справи за його відсутності. В обґрунтування заперечень на адміністративний позов Відповідач зазначив, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2013 року, прийнятою по справі № 504/797/13-ц, за клопотанням Позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,059 га, що розташована по вул. Ветеранів, 36 в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області (кадастровий номер :02:001:0230) та належала померлому ОСОБА_4 на праві приватної власності. На підставі виконання вказаної ухвали, до реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області звернувся ОСОБА_5 із заявою про реєстрацію обтяження нерухомого майна і підтвердженням вказаного є картка прийому заяви № 4970281, яка була подана до розгляду 13.08.2013 року за реєстраційним номером 2502226. За результатами розгляду вказаної заяви, державною реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області у строки та у порядку, передбаченому ст.9 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.08.2015 року за № 4970301. Згідно вказаного рішення, було проведено державну реєстрацію обтяження на нерухоме майно у формі накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області та підготовлено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за індексним номером 7923757 від 13.08.2013 року. Дії вчинювані державним реєстратором прав на нерухоме майно стосовно реєстрації обтяження на нерухоме майно (земельну ділянку кадастровий № :02:001:0230), здійснювалися па підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року, діючою на момент видачі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 13.08.2013 року (індексний № 7923757). Щодо твердження Позивача про незаконність подальшого рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, Відповідач зазначає, що 10.03.2015 року згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, прийнятого по справі № 504/797/13-ц, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,059 га, розташованої по вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. У звязку з цим, на виконання вказаного рішення, а також за результатами розгляду поданої до реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області заяви ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності та представляв інтереси ОСОБА_3, державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що оскаржуване Позивачем рішення є правомірним та відповідає вимогам діючого законодавства.

В судовому засіданні 25.01.2016 року представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку із неявкою Відповідача в судове засідання, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

15.04.2015 року до Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності від 19.06.2012 року від імені ОСОБА_3, було подано заяву про державну реєстрацію права власності на 1/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0586 га, розташованої по вул. Ветеранів, 36, с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області

На підставі вказаної заяви та доданого до неї рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року у справі № 504/797/13-ц (а.с. 29-34), державним реєстратором було прийнято рішення № 20797262 від 21.04.2015 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку (а.с. 106).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Відповідача, вважаючи його таким, що прийняте всупереч наявної заборони на відчуженні спірного обєкта вставленою ухвалою суду про забезпечення позову у справі № 504/797/13-ц, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.4 Закону № 1952-IV обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Частиною 1 ст.15 зазначеного Закону визначено послідовність державної реєстрації прав та їх обтяжень, яка проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Також, відповідно до ч.4 ст.15, ч.7 ст.16 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно вимог абз.2 ч.2 ст.15 вказаного Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, за правилами п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пп.10 п.37 зазначеного Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає одне з таких рішень: про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації (п.20 зазначеного Порядку).

Пунктом 6 ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

З аналізу наведених норм вбачається, що державна реєстрація прав, зокрема, на нерухоме майно проводиться за заявою заінтересованих осіб з чітким дотриманням реєстратором вимог Закону щодо перевірки заявлених прав, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав.

За нормами Закону № 1952-IV, наявність у Реєстрі зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно, права на яке бажає зареєструвати заявник, є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій відносно державної реєстрації прав на це майно та підставою для відмови у її проведенні.

Як встановлено судом, оскаржуваним рішенням Відповідача № 20797262 від 21.04.2015 року було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 1/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0586 га, розташованої по вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року у справі № 504/797/13-а, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,059 га, розташованої по вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_4, померлого 21.12.2006 року.

Разом з цим, зі змісту матеріалів справи, судом встановлено, що в рамках розгляду зазначеної справи № 504/797/13-ц, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2013 року (а.с.27), було накладено арешт на зазначену земельну ділянку площею 0,059 га, розташовану по вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області (кадастровий номер :02:001:0230), яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4, померлого 21.12.2006 року.

Вказане обтяження (накладення арешту на зазначену земельну ділянку), зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 7923757 від 13.08.2013 року за рішенням державного реєстратора від 13.08.2015 року за № 4970301 (а.с.7-10) та станом на момент прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності за третьою особою на 1/3 частини цього майна не припинено і не скасовано.

За правилами ч.ч. 3, 6 ст.154 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2013 року у справі № 504/797/13-ц, скасовані за заявою представника третьої особи ОСОБА_3 лише ухвалою суду від 23.10.2015 року вже після прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав за третьою особою на нерухоме майно.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.06.2015 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/44948140), з посиланням на відсутність Позивача при проголошенні рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року у справі № 504/797/13-а та отримання його останнім 27.05.2015 року, було поновлено Позивачу строк на оскарження цього рішення та лише ухвалою від 16.09.2015 року вказане рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року було залишено без змін Апеляційним судом Одеської області (а.с.35-40 ).

Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Аналіз наведених обставин у їх сукупності свідчить, що у Відповідача не було підстав, станом на 21.04.2015 року, для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 1/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0586 га, розташованої по вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року у справі № 504/797/13-а, оскаржуване рішення Відповідача є передчасним та прийнятим з порушенням вимог п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при наявності зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно арешту, накладеного на земельну ділянку, що розташована за адресою: вул. Ветеранів, 36 у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, за ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2013 року у справі № 504/797/13-ц.

За правилами ч.2 ст.26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року, визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача про визнання протиправним та скасування рішення Відповідача про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 21.04.2015 року за № 20797262 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/3 частка земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог Позивача в частині зобовязання Відповідача внести відповідні записи до реєстру про скасування реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна: 1/3 частка земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області за ОСОБА_3, оскільки за правилами ч.2 ст.26 Закону № 1952-IV, підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав є саме рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. При цьому, внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором в Порядку, визначеним наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року, не з власної ініціативи або за рішенням суду, а за заявою заінтересованої особи, до якої останнім додається рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього Порядку.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги Позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128,159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області - ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 21.04.2015 року за № 20797262 щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/3 частка земельної ділянки № 36 по вул. Ветеранів, с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.