Справа № 274/5501/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Хавронюк О.Л.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2016 р. Справа № 274/5501/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "25" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання неправомірними дій відповідачів,зобов'язання виплатити заборговану пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області, Управління Пенсійного Фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі про стягнення заборгованої пенсії з відповідачів з жовтня місяця по грудень місяць 2015 року відмовлено повністю за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необгрунтованість оскаржуваного рішення, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області. З 10.10.1994 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", розмір пенсії розраховано згідно поданих документів, довідок про заробітну плату за період з 1992 року по 1994 рік та стажу роботи, який на момент призначення пенсії складав 36 років 7 місяців 11 днів.

Страховий стаж ОСОБА_5 згідно трудової книжки та даних персоніфікованого обліку складає 45 років 10 місяців 04 дні (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,61875).

Відповідно ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII громадяни Україні мають право на державне пенсійне забезпечення, наступними видами пенсій: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втраті годувальника, за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55. Пункт "є" статті 55 вказаного закону передбачає, що на пенсію за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальник вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений, абзацом першим ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Пенсія позивачці розрахована із заробітної плати за період з 01 травня 1996 року по 30 квітня 1998 року.

У січні 2004 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачки відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що є у пенсійній справі позивачки.

Надані позивачкою розрахунки її пенсії не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки Постанови Кабінету Міністрів України №395 від 22.07.1992 року, №16 від 13.01.1993 року та № 1357 від 08.12.1997 року та Указ Президента України від 27.12.1991 року не корегують розмір заробітної плати за період з 01.05.1996 по 30.04.1998 року, який врахований при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_5, в січні 2004 року, а тому обгрунтовано не прийнято до уваги пенсійним фондом.

Розмір пенсії ОСОБА_5 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, застосованої для визначення пенсії з січня 2015 року по грудень 2015 року становить 2049,80 грн. Розмір пенсії за віком, визначений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" становить - 1524,46 грн., доплата за понаднормовий стаж (25 років) визначена відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 237,25 грн., підвищення по ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить - 42,30 грн.

З огляду на вищезазначене та виходячи з вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків, що в діях Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі не вбачається порушень законодавства при нарахуванні та виплаті пенсії позивачці, за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року.

Так само, є вірними висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та вимоги про притягнення до відповідальності відповідачів згідно чинного законодавства за систематичне свідоме порушення у сфері нарахування та виплати пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі.

Згідно підпункту 7 пункту 2.2 частини 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р., №8-2, саме Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, призначає і виплачує пенсії відповідно до чинного законодавства, а не Головне управління Пенсійного фонду України. А отже, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який не здійснює нарахування та виплату пенсії позивачці, безпідставні.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а згідно з частиною другою статті 17 цього ж Кодексу передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, та вимоги про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога ОСОБА_5 про притягнення до відповідальності відповідачів згідно чинного законодавства за систематичне свідоме порушення у сфері нарахування та виплати пенсії не може бути предметом розгляду суду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "25" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13302

3- відповідачу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4 - відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,