Справа № 161/6395/14-а 2-а/161/278/14
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 р. Справа № 876/6744/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

за участю секретаря Керод Х.І.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2014 року в справі №161/6395/14-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - інспекторів ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області про визнання дій протиправними, -

встановив:

У квітні 2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся в суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - інспекторів ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, про визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.01.2014 року близько 00 год. 30 хв. у м. Ковелі по вул. Луцькій під час керування автомобілем «Форд- Фокус» днз НОМЕР_1 він був зупинений працівниками ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області. В результаті перевірки інспектором ВДАІ Ковельського МВ УМВС ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП (серії АВ 2 № 178936) за відмову пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. Автомобіль позивача із використанням автоевакуатора був вилучений та доставлений на штрафний майданчик, хоча на це жодних підстав не було.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2014 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 178936 від 04.01.2014 року щодо позивача, без зазначення свідків даного правопорушення та без зазначення у протоколі відомостей про затримання автомобіля неправомірними.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Основні доводи апелянта зводяться до того, що достатньо підстав для доставлення транспортного засобу на зберігання на спеціальний майданчик у відповідачів не було.

В судовому засіданні скаржник апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 04.01.2014 року близько 00 год. 30 хв. у м. Ковелі по вул. Луцькій під час керування автомобілем «Форд-Фокус» днз НОМЕР_1 позивач був зупинений працівниками ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області. В результаті перевірки інспектором ВДАІ Ковельського МВ УМВС ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП ( серії АВ 2 № 178936 ) за відмову пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. Автомобіль позивача із використанням автоевакуатора був вилучений та доставлений на штрафний майданчик. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями: протоколу про вчинення адмінправопорушення, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.01.2014 року, актом огляду затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання, постановою апеляційного суду Волинської області від 24.03.2014 року.

Даними документами підтверджено, що дійсно позивачем 04.01.2014 року було вчинено адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме: ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ст. 266 КУпАП України у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до ч.1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, серед іншого, ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння) працівник відповідного підрозділу МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до матеріалів справи, керуючись ст. 265-2 КУпАП, інспектор ВДАІ Ковельського МВ ОСОБА_2 в присутності свідків гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, здійснив огляд транспортного засобу «Форд-Фокус» днз НОМЕР_1 та його тимчасове затримання, про що склав відповідний Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Автомобіль було доставлено на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів на вул. Заводська, 9 у м. Ковель, адреса майданчика також зазначена в акті.

Колегія судів зазначає, що доказів того, що позивачу заважали повідомити будь-яку особу, яка перебувала в тверезому стані та могла відігнати автомобіль до місця його постійного перебування, апелянтом не надано.

Таким чином, колегія суддів дійшла аналогічного з судом першої інстанції висновку про те, що відповідачі тимчасово затримували автомобіль позивача згідно з вимогами ст. ст. 130, 265-2 КУпАП.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2014 року в справі №161/6395/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.

Повний текст ухвали складено 01.02.2016 року.