Справа № 824/2374/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2374/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Димбіцький П.Д.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

02 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник Ірини Іванівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник Ірини Іванівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивачі в судове засідання не з'явилися про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження..

В судове засідання представник апелянта також не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.09.2012 року між Чернівецькою міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір встановлення земельного сервітуту № 74 від 28.09.2012 року відносно частини земельної ділянки площею 0,0108 га., що розташована в АДРЕСА_1 в інтересах ОСОБА_2 встановлено сервітут на право здійснення та обслуговування прибудови терміном до 28.09.2017 року.

27.08.2014 р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р. (реєстраційний номер ЧВ 78), на підставі якої розпочато роботи з реконструкції частини приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень на АДРЕСА_1 .

Позивачі - мешканці сусіднього будинку АДРЕСА_2, що має суміжну стіну з будинком по АДРЕСА_1, вважаючи, що ОСОБА_2 незаконно розпочав будівельні роботи звернулись до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та просили суд забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р., зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області.

03.10.2014 року Чернівецьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 р., та заборонено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи щодо реконструкції пам'ятки архітектури місцевого значення - будинок АДРЕСА_1, в тому числі заборонити здійснювати будь-які прибудови до пам'ятки архітектури на прилеглій земельній ділянці по АДРЕСА_1.

07.10.2014 р. постановою державного виконавця Першотравневого відділу Державної Виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП №44999285 та повідомлено боржника ОСОБА_2, про заборону проведення будівельних робіт.

20.11.2014 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області на підставі заяви ОСОБА_2, було прийнято рішення про державну реєстрацію № 17346416, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 1/3 нежитлового приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав.

Скасовуючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, не дотримано вимоги п.п. 6, 83 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Затверджених ПКМ України від 17 жовтня 2013 р. № 868, частини 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» пов'язаних із наданням документів державному реєстратору для прийняття спірного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17346416 від 20 листопада 2014 року, а тому оскаржуване рішення являється протиправним та незаконним. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Нормативно-правова регламентація діяльності органів державної реєстрації в сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно визначена перш за все Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі по тексту - Закон) та відповідно Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013 року № 868 .

У відповідності до вимог частини 1 статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу 2 Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року за № 868, державна реєстрація прав проводиться органом державної реєстрації прав та нотаріусом шляхом внесення записів до державного реєстру речових прав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 20.11.2014 року ФОП ОСОБА_2 звернувся заявою до державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області про державну реєстрацію право власності за ОСОБА_2 1/3 нежитлового приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

До вказаної заяви ОСОБА_2 було надано документи, а саме: свідоцтво про правовласності, на нерухоме майно серія НОМЕР_1 виданий виконавчим комітетом Чернівецької міської ради від 04.01.2008 року; декларацію про початок виконання будівельних робіт серія ЧВ №8 від 26.08.2014 року; договір встановлення земельного сервітуту №74 від 28.09.2012 року.

Згідно вимоги абзацу 1 частини 2 статті 9 Закону, до повноважень державного реєстратора належить встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Розглянувши вказані документи, державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області не встановлено розбіжностей заявлених прав з тими, які вже внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тому, державним реєстратором було застосовано положення закону та прийнято рішення про проведення державної реєстрації даного об'єкта в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення, незавершена будівництвом прибудова літ."А" (торгові приміщення), що складає 14 % готовності, що знаходяться по АДРЕСА_1.

З огляду на положення наведених норм вбачається, що повноваження стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень законодавчо віднесені до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного органу державної реєстрації прав, а не до компетенції органу державної реєстрації прав загалом.

Посилання судом першої інстанції на те, що 03.10.2014 року Чернівецьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 року, та заборонено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи щодо реконструкції пам'ятки архітектури місцевого значення - будинок АДРЕСА_1, в тому числі заборонити здійснювати будь-які прибудови до пам'ятки архітектури на прилеглій земельній ділянці по АДРЕСА_1. А тому, на підставі вищезазначеної ухвали, на переконання суду першої інстанції, державний реєстратор не мав вчиняти дії щодо реєстрації вказаного об'єкта в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказані посилання суду першої інстанції є передчасними та необґрунтовані, оскільки судом першої інстанції встановлено, що державному реєстратору Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області на момент подачі ОСОБА_2 заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 про ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2014 року про забезпечення адміністративного позову, не було відомо.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, які б підтвердили, що ФОП ОСОБА_2 та державному реєстратору Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області було відомо про ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2014 року про забезпечення адміністративного позову.

А тому, враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.10.2014 року про забезпечення адміністративного позову не має ніякого відношення для реєстрації вказаного об'єкта в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки вказаною ухвалою зупинено саме дію декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.08.2014 року, та заборонено ФОП ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи щодо реконструкції пам'ятки архітектури місцевого значення - будинок АДРЕСА_1, в тому числі заборонено здійснювати будь-які прибудови до пам'ятки архітектури на прилеглій земельній ділянці по АДРЕСА_1, однак щодо заборони державному реєстратору здійснення будь - яких дій щодо реєстрації вказаного об'єкта в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у даній ухвалі не міститься.

Також, посилання суду першої інстанції на те, що 01.10.2014 року ухвалою господарського суду Чернівецької області справа № 926/1475/14 порушено провадження за позовом прокурора м. Чернівці до Чернівецької міської ради та ФОП ОСОБА_2 про визнання недійсним договору встановлення земельного сервітуту від 28.09.2012р. №74, укладеного між Чернівецькою міською радою та ФОП ОСОБА_2, є помилковим.

Оскільки, рішенням господарського суду Чернівецької області від 12.12.2014 року по справі №926/1475/14 визнано недійсним договір встановлення земельного сервітуту від 28.09.2012 року №74, укладений між Чернівецькою міською радою та ФОП ОСОБА_2 Також, зобов'язано ФОП ОСОБА_2 повернути Чернівецькій міській раді спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м. Чернівці являється безпідставними, оскільки вказане рішення прийнято після здійснення державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області державної реєстрації право власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою, АДРЕСА_1, яке було вчинено 20.11.2014 року, тобто рішення суду було винесено після реєстрації, а набрало законної сили 04.03.2015 року відповідно до рішення Львівського апеляційного Господарського суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у державного реєстратора не було законних підстав для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області про державну реєстрацію право власності за ОСОБА_2 1/3 нежитлового приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник Ірини Іванівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Обласний завод залізобетонних виробів і конструкцій» судові витрати у розмірі 109 (сто дев'ять) грн. 62 коп.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.