Справа № 23/23/06-АП-9/377/07-АП
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23/23/06-АП-9/377/07-АП

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 року

справа № 23/23/06-АП-9/377/07-АП

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя на постанову Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2007 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя, Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про стягнення бюджетної заборгованості, -

встановив:

ТОВ «Метпромсервіс» звернулося до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, Управління Державного казначейства у Шевченківському районі, м. Запоріжжя Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ на користь ТОВ «Метпромсервіс» у сумі 1 274 979,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням зміні до позову, прийнятих судом в судовому засіданні, позивач послався на дані, зазначені у деклараціях за березень, квітень та травень 2005 року та підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а також на приписи пп. 7.7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» п.п. 3.4., 4.1., 4.2 «Порядку відшкодування податку на додану вартість».

Постановою Господарського суду Запорізької області від 07.08.2007 позовна заява ТОВ «Метпромсервіс» задоволена. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Метпромсервіс» бюджетну заборгованість по відшкодуванню ПДВ в сумі 1 274 979,42 грн., в тому числі: по декларації за березень 2005 р. суму у розмірі 335032,50 грн., по декларації за квітень 2005 р. суму у розмірі 660472,62 грн., по декларації за травень 2005 р. суму у розмірі 279474,30 грн.

Не погодившись з постановою суду, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати постанову суду у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Метпромсервіс». Стверджуючи щодо незаконності судового рішення, апелянт зазначає про неузгодженість висновків суду з приписами ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якої виникнення у платника права на податковий кредит з ПДВ передбачає обов’язкову наявність такої підстави, як сплата цих сум платником податків у звітному періоді до Державного бюджету України. Оскільки обставини надмірної сплати ПДВ у відповідних звітних періодах судом не встановлені, відповідно висновок суду про обґрунтованість позовних вимог не узгоджується з вищенаведеними приписами законодавства.

В судовому засіданні за участю представників позивача, відповідача – ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, прокуратури Запорізької області допущено заміну відповідачів у відповідності до ст. 55 КАС України, зокрема відповідачів замінено на правонаступників - ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області та Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області.

В судовому засіданні представник відповідача - ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача щодо доводів апеляційної скарги заперечив і просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник прокуратури Запорізької області з доводами апеляційної скарги погодився.

Представник відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області в судове засідання не прибув та за наявності клопотання про розгляд справи без його участі неприбуття представника відповідача в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доводи представників сторін та прокуратури Запорізької області, перевіривши підстави для апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги неспроможними, враховуючи наступне.

За результатами розгляду зазначених справ (з урахуванням апеляційного оскарження), вимоги ТОВ «Метпромсервіс» задоволено та зазначені податкові повідомлення-рішення скасовані.

В період з 16.05.2005р. по 27.05.2005р., з 22.06.2005р. по 07.07.2005р., з 28.07.2005р. по 10.08.2005р., з 02.09.2005р. по 08.09.2005р. працівниками ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя було проведено перевірку з питання правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум ПДВ підприємством ТОВ «Метпромсервіс» (код ЄДРПОУ 31094633) за період березень, квітень, травень, червень 2005 року. Згідно довідки № 113/23-2/31094633 від 27.05.2005р. за березень 2005р. та додатку № 2 до довідки встановлено, що підприємству ТОВ «Метпромсервіс» підлягає відшкодуванню ПДВ у розмірі 654972,00 грн., при цьому протягом одного податкового періоду 266574,00 грн., а протягом трьох податкових періодів - 388398, 00 грн..

За висновками акту № 119/23-2/31094633 від 07.07.2005р. за квітень 2005р. та додатку № 2 до акту встановлено, що підприємству ТОВ «Метпромсервіс» підлягає відшкодуванню суми ПДВ у розмірі 755689,50 грн., протягом трьох податкових періодів.

Згідно акту № 149/23-2/31094633 від 12.09.2005р. за травень 2005р. та додатку № 2 до акту встановлено, що підприємству ТОВ «Метпромсервіс» підлягає відшкодуванню суми ПДВ у розмірі 781380,00 грн., протягом трьох податкових періодів.

Згідно акту планової перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 22.12.2005 № 189/23-1/31094633 підприємством ТОВ «Метпромсервіс» у березні 2005 р. безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 1826530,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі - 1826530,0 грн., у квітні 2005 р. безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 569816,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі - 569816,0 грн., у травні 2005р. Було безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 764324,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі - 764324,00 грн.

- у березні 2005р. на суму 654972,0 грн.,

- у квітні 2005р. на суму 565726,0 грн.,

- у травні 2005р. на суму 327984,0 грн.

Такий висновок податковий орган зробив на підставі результатів зустрічних перевірок, відповідно до яких встановлено, що основними постачальниками ТОВ «Метпромсервіс» були підприємства, постачальники яких у податковому періоді за юридичною адресою не знаходяться, звітують про діяльності або не звітують взагалі, директора та засновники відношення до господарської діяльності не мають. Суму в податковій декларації з податку на додану вартість в рядку «податкове зобов’язання» не відображали та відповідно податку до бюджету не сплачували.

Виходячи з наявних у справі доказів, суд першої інстанції зазначив, на момент розгляду спору заявлені позивачем суми у якості бюджетного відшкодування у грошових коштах не відшкодовані. Крім того, суми бюджетного відшкодування підтверджено актом звірки по розрахункам сум бюджетного відшкодування ПДВ, який підписано як товариством, так і податковою інспекцією без заперечень та зауважень, залишок невідшкодованого ПДВ складає 1274979,42 грн., у т.ч. за березень 2005р. – 335032,50 грн., за квітень 2005р. - 660472,62 грн., за травень 2005р. - 279474,30 грн..

Посилаючись на приписи ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а також наказ ДПАУ, Державного казначейства України від 02.07.1997 № 209/72, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.06.2001 № 489/5680, яким затверджено Порядок відшкодування податку на додану вартість, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у сумі 1274979,42 грн., у т.ч. за березень 2005р. – 335032,50 грн., за квітень 2005р. - 660472,62 грн., за травень 2005р. - 279474,30 грн..

З урахуванням вищенаведеного, даний висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та правомірно обґрунтований приписами чинного на час виникнення спору податкового законодавства.

Так, згідно абз. а) пп. 7.7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

У відповідності до пп. 7.7.3. ст.7 названого Закону від 03.04.1997р. № 168/97-ВР у разі, коли за наслідками звітного періоду сума, визначена згідно підпункту 7.7.1. цієї статті, має від’ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податків з Державного бюджету України протягом одного місяця, наступного після надання декларації.

Відповідачем не заперечується, що визначення сум податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, здійснено позивачем у відповідності до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно з яким суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між сумою податкових зобов’язань, що виникли у звітному періоді та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

Доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на відшкодування з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з ПДВ у сумі 1274979,42 грн. обґрунтовані тим, що досліджений ланцюг правовідносин між позивачем та постачальниками продукції свідчить про порушення приписів податкового законодавства, в тому числі встановленого податковим органом факту несплати податку на додану вартість до бюджету.

При цьому відповідач пов’язує право позивача на відшкодування податку з бюджету з обов’язком сплати податку контрагентами по ланцюгу постачання.

Даний довід не є спроможним, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких особи не мають права на отримання бюджетного відшкодування, та жодна з цих підстав під час перевірки податковим органом не встановлена.

Крім того, виходячи з пп. 7.7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» законодавець не ставить право платника податку – отримувача товарів (послуг) на отримання бюджетного відшкодування у залежність від сплати податку постачальниками таких товарів, в тому числі по ланцюгу постачання.

Висновки відповідача, викладені у акті перевірки від 22.12.2005 № 189/23-1/31094633, спростовані згідно зазначених вище судових рішень, в тому числі постанови у справі № 13/73/06-АП-3/415/08-АП від 15.04.2014, що набрали законної сили, а отже встановлені судовими рішеннями відповідні фактичні обставини щодо протиправності податкових повідомлень-рішень, якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, в тому числі по деклараціях за березень, квітень, травень 2005 року, не потребують повторного доказування в силу ст. 72 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому з урахуванням положень ст. 200 КАС України оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд–

постановив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2007 року по справі № 23/23/06-АП-9/377/07-АП – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай