Справа № 803/3007/15
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/3007/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року

Справа № 803/3007/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцькавтодор-Сервіс» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Волинській області (далі – ДФІ у Волинській області) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцькавтодор-Сервіс» (далі – ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс») про стягнення коштів в сумі 6 360 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної ДФІ у Рівненській області ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Рівненській області (далі – САД у Рівненській області) за період з 01.07.2012 року по 28.02.2015 року складено акт ревізії від 18.06.2015 року №17-06-06/28. На підставі акта ревізії САД у Рівненській області надіслана письмова вимога від 23.07.2015 року №17-06-17/4890 «Про пред’явлення обов’язкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства». Пунктом 4 даної вимоги встановлено завищення вартості виконаних генпідрядником ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» робіт на загальну суму 6 360 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків) нанесеної для САД в Рівненській області на суму 6 360 грн.

У зв’язку із невиконанням вказаної вимоги, покладаючись на викладене ДФІ у Рівненській області просили стягнути з ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» кошти в сумі 6 360 грн..

Представником позивача 20.01.2016 року за вх. №560/16 подано до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, а позов задоволити в повному обсязі.

Від представника відповідача 29.01.2016 року за вх. №898/16 надійшло до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до п. 1.1.4.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції у Рівненській області на І квартал 2015 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 12.05.2015 року №338 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності САД у Рівненській області за період з 01.07.2012 року по 28.02.2015 року, про що складено акт №17-06-06/28 від 18.06.2015 року, яким зафіксовано ряд порушень вимог чинного законодавства.

З метою усунення встановлених ревізією порушень, на підставі акту ревізії №17-06-06/28 від 18.06.2015 року та керуючись ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» САД у Рівненській області ДФІ у Рівненській області пред'явлена вимога від 23.07.2015 року №17-06-17/4890 «Про пред’явлення обов’язкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства», зокрема предметом цього позову є окремі пункти вимоги щодо:

- пункт 4: завищення вартості виконаних генпідрядником ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» робіт на загальну суму 6 360 грн.

Зустрічною звіркою проведеною у генпідрядника ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» встановлено, що в порушення п.п. 3.2.7.3 та 3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 не підтверджено даними бухгалтерського обліку понесені витрати, включені до актів виконаних робіт форми №Кб-2в, зокрема:

- з перебазування техніки будівельно-монтажної організації, або її структурного підрозділу на термін виконання робіт з поточного ремонту автодороги призвело до розбіжностей у вартості обсягів виконаних робіт по об’єкту Деражне-Суськ-Клевань км 3+600 – км 6+300 (договір №15 від 10.07.2012 року) на суму 6 000 грн.;

- перевезення емульсії бітумної дорожньої в кількості 2,22 т. на суму 360,74 грн. по об’єкту Доманово-Ковель-Чернівці-Теребовля згідно договору №11 від 29.08.2014 року.

Оплата для ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» за рахунок бюджетного фінансування завищеної вартості робіт по об’єкту Державне-Суськ-Клевань км 3+600 – км 6+300 та по об’єкту Доманово-Ковель-Чернівці-Теребовля призвела до матеріальної шкоди (збитків) нанесеної для САД в Рівненській області на суму 6 360 грн. (6 000 + 360).

САД в Рівненській області не погодившись з вимогою від 23.07.2015 року №17-06-17/4890 оскаржило її в судовому порядку. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року в задоволенні адміністративного позову САД у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовлено з посиланням, що оскаржувана вимога спрямована на коригування роботи підконтрольної установи, тому зазначені у спірних пунктах вимоги збитки можуть бути відшкодовані в судовому порядку лише за позовом органу фінансового контролю і правильності їх обчислення перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги. Постанова набрала законної сили 01.12.2015 року.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, збитки, встановлені ревізією, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 14.10.2014 року у справі №21-453а14 та відповідно до частини другої статті 244-4 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при вирішенні даного спору.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (далі – Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до частини першої пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Частиною другою статті 15 даного Закону визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов’язковими для виконання службовими особами об’єктів, що контролюються.

Згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що органу державного фінансового контролю надається право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Поняття «підконтрольні установи» визначено у частині першій статті 2 цього Закону та включає в себе міністерства та інші органи виконавчої влади, державні фонди, фонди загальнообов’язкового державного соціального страхування, бюджетні установи і суб’єкти господарювання державного сектору економіки, а також підприємства, установи та організації, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою кількості та вартості матеріалів, включених до акту виконаних робіт за листопад 2011 року Ф Кб-2в по об’єкту Доманово-Ковель-Чернівці-Теребовля згідно договору №11 від 29.08.2014 року ДФІ встановлено, що не підтверджено первинними документами вартість понесених витрат ТзОВ «Луцькавтодор-Сервір» з перевезення емульсії бітумної дорожньої в кількості 2,22 т. на суму 360,62 грн. (без ПДВ), що призвело до розбіжностей вартості обсягів виконаних робіт по вказаному об’єкту на суму 360,74 грн. (в т.ч. ПДВ).

У відповідності до листа державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 04.10.2000 року №7/7-1010, використання коштів на покриття витрат на здійснення технагляду, здійснюється пропорційно обсягам виконаних робіт.

Посилання представника відповідача, що вартість перевезення емульсії бітумної включено у підсумкову відомість по об’єкту поточний дрібний ремонт а/д Доманово-Теребляче суд до уваги не приймає, оскільки при дослідженні даної відомості зазначення в ній вартості перевезення емульсії бітумної відсутнє.

Таким чином, завищення вартості робіт призвела до матеріальної шкоди (збитків) САД в Рівненській області в сумі 360 грн. внаслідок оплати за рахунок бюджетного фінансування завищеної вартості робіт.

Станом на 29.01.2016 року не забезпечено відшкодування завищеної вартості робіт на суму 360 грн.

Враховуючи те, що в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо завищення відповідачем вартості виконаних робіт в сумі 360 грн., позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо матеріальної шкоди (збитків) в сумі 6 000 грн. слід зазначити наступне.

В позовній заяві позивач зазначає, що в ході зустрічної звірки було встановлено завищення вартості виконаних робіт ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс», що призвело до матеріальної шкоди (збитків), які нанесенні для Служби автомобільних доріг в Рівненській області на суму 6 000 грн., з перебазування техніки будівельно-монтажної організації, або її структурного підрозділу на термін виконання робіт з поточного ремонту автодори, що призвело до розбіжностей у вартості обсягів виконаних робіт по об'єкту Деражне-Суськ-Клевань км 3+600 - км 6+3000 (договір №15 від 10.07.2012 року) на суму 6 000 грн.

В період з 28.04.2015 року по 06.05.2015 року ДФІ у Волинській області на ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» проводилась зустрічна звірка в ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності САД у Рівненській області, що проводилась ДФІ у Рівненській області за період з 01.07.2012 по 01.03.2015 року.

Звірку було проведено відповідно до звернення ДФІ у Рівненській області від 08.04.2015 року № 17-06-16/2718 на підставі направлення виданого начальником ДФІ у Волинській області № 266 від 27.04.2015 року, за результатами звірки було складено довідку №060-29/39 від 06.05.2015 року.

Під час проведення зустрічної звірки були надані в повному об'ємі первинні документи.

Згідно роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наданих у своїй відповіді № 8/15-31-13 від 01.02.2013 року, при перебазуванні будівельної техніки на відстань більше 30 кілометрів, витрати з перебазування за відповідними обґрунтуваннями, обчислюються на підставі окремих розрахунків. При цьому, витрати на перебазування, передбачені графою 12 Д.2.7-2000, при обчисленні вартості однієї машино-години експлуатації такої техніки не враховуються.

Проте головний державний фінансовий інспектор відділу інспектування в сфері матеріального виробництва та послуг Державної фінансової інспекції у Волинській області вказав на відсутність документів бухгалтерського обліку про понесені витрати ТОВ «Луцькавтодор - Сервіс» з перебазування техніки, що призвело до розбіжностей у вартості виконаних робіт по об'єкту Деражне - Суськ - Клевань км 3+600 - км 6+300 (договір № 15 від 10.07.2015 року) на суму 6000, 00 грн. (з ПДВ).

Вартість виконання робіт по об'єкту Деражне - Суськ - Клевань км 3+600 - км 6+300 відповідно до договору № 15 від 10.07.2015 року та згідно договірної ціни до договору передбачалась у розмірі - 1 496 680,00 грн. Фактична вартість виконаних робіт на об'єкті, згідно актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт склала - 1 383 557, 00 грн. (з ПДВ).

Виконання робіт на об'єкті було розпочато у липні 2012 року, відповідно перший акт приймання виконаних робіт було складено у липні 2012 року, а другий - у грудні 2012 року.

Проте, як вбачається із реквізитів даного акту, замовником робіт даний акт було підписано - 20 вересня 2013 року. Тобто, роботи на об'єкті були фактично виконано, складено відповідні акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт у 2012 році, а підписано другий акт виконаних робіт по об'єкту лише коли замовник - САД у Рівненській області отримала кошти на дані роботи у вересні 2013 року, що підтверджується також платіжним дорученням № U1010710 від 20.09.2013 року на суму 996 162,00 грн., яким було проведено оплату виконаних робіт згідно договору №15 від 10.07.2012 року на підставі акту приймання виконаних робіт № 111/1 від 20.09.2013 (грудень 2012) та довідки про вартість виконаних робіт № 111 від 20.09.2013р. (за грудень 2012 p.), згідно постанови КМУ № 219 від 20.03.2013р.

Так, відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ - 000210 від 31 липня 2012 року, замовнику - ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» були надані виконавцем - ТзОВ «Луцькавтодор-транс» транспортні послуги по перевезенню: екскаватора, катка, грейдера. Дані послуги згідно первинних документів було надано щодо переміщення техніки по маршруту Луцьк-Дюксин-Луцьк, на відстань 160 км.. вартість наданих послуг згідно рахунку-фактури №СФ -0000212 від 31.07.2012 року становить - 6048,00 грн. (з ПДВ), що й не заперечується ДФІ у Рівненській області.

При цьому населений пункт Дюнсин, який вказано в маршруті - це село Дюксин Костопільського району Рівненської області,, у якому знаходиться Дюксинська сільська рада, яка включає ще три села: Суськ, Жильжу і Соломку. Отже, згідно даних первинних документів техніка переміщалась саме на об'єкт Деражне-Суськ-Клевань км 3+600 - км 6+300, де підрядником виконувались роботи.

Аналогічні послуги по перебазуванню техніки (з чим не погоджується ДФІ) надавались пізніше підряднику підприємством ПрАТ «Луцькавтодор», що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0345 від 30 вересня 2013 року на суму 6 000 грн. Згідно примітки, яка є у розрахунку-фактурі №СФ-000333 від 30.09.2013 року, вказано, що дані послуги надавались по об'єкту Деражне-Суськ-Клевань км 3 + 600 - км 6 + 300.

Отже, в цілому на об'єкті Деражне-Суськ-Клевань км 3 + 600 - км 6 + 300 під час виконання робіт підрядник поніс витрати на перебазування техніки на суму 12 048 грн., що підтверджено первинними документами, але включив до акту приймання виконаних робіт за грудень 2012 року витрати по перебазуванню будівельно-монтажних організацій, згідно вимог Додатку Б п. 42 ДБН Д.1.-1.2000 у розмірі лише 6 000 грн. з чим не погоджується ДФІ у Рівненській області.

Підрядник, ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» на час виконання робіт на об'єкті Деражне - Суськ-Клевань км 3+600 км 6+300 мав договірні відносини із підприємством ПрАТ «Луцькавтодор», згідно договору № 06/04-1 про надання транспортних послуг від 06 квітня 2011 року, саме цим підприємством було надано підряднику транспортні послуги Луцьк-Дюксин-Луцьк, всього 480,00 км, що підтверджується вищезгаданими первинними документами актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0345 від 30.09.2013 року, рахунком №СФ-000333 від 30.09.2013 року та податковою накладною, яка виписана 30.09.2013 року №61 на суму 6 000 грн. (а.с. 54-58)

З транспортної схеми доставки підрядником матеріалів на об’єкт виконання робіт з поточного ремонту на об’єкті Деражне - Суськ-Клевань км 3+600 км 6+300 та Інтернет-карти вбачається, що відстань за маршрутом Луцьк-Клевань-Суськ-Дюксин-Деражне становить приблизно 74 км., тобто понад 30 км. (а.с. 130-131).

З копій подорожніх листів №017746 від 10.07.2012 року, №017747 від 12.07.2012 року, №017748 від 24.07.2012 року та товарно-транспортної накладної №003045 від 10-24.07.2012 року, які долучені до матеріалів справи, з приводу надання ПрАТ «Луцькавтодор» транспортних послуг по перевезенню техніки згідно акту №ОУ-0345 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2013 року та рахунку №СФ-000333 від 30.09.2013 року, що надавались підприємству під час виконання робіт у 2012 році на об’єкті Деражне - Суськ-Клевань км 3+600 км 6+300 вбачається, що транспортування техніки за договором № 06/04-1 про надання транспортних послуг від 06 квітня 2011 року було проведено на загальну відстань 480 км.за три рази, а саме: 80 км. (відстань в одну сторону) х 2 = 160 км. – 1 вантажний автомобіль. 160 км. х 3 (кількість маршрутів) = 480 км. х 12,50 грн. (вартість 1 км.) = 6 000 грн. (в т.ч. ПДВ) (а.с. 126-129).

Відповідно до п. 6 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами затвердженого ПКМ України №550 від 20.04.2006 року, контролюючі органи за письмовим зверненням можуть отримувати від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій інформацію, що стосується діяльності та фінансового стану об'єкта контролю.

Пунктом 21 вказаного Порядку вказано, що для підтвердження виявлених ревізією фактів посадові особи контролюючого органу у разі потреби отримують від об'єкта контролю завірені копії документів, які засвідчують відповідні факти, і долучають їх до матеріалів ревізії.

Згідно п. 26 Порядку з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях.

Зустрічна звірка - метод документального та фактичного підтвердження у підприємств, установ та організацій виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю.

Як вбачається з вказаного Порядку, інспектор ДФІ у Рівненській області, який проводив ревізію фінансово-господарської діяльності САД у Рівненській області та інспектор ДФІ у Волинській області, що проводив звірку в ТзОВ «Луцькавтодор-Сервіс» зобов’язані були подати запити до ПрАТ «Луцькавтодор» щодо отримання документів первинного обліку стосовно понесених витрат на перебазування будівельно-монтажної організації, однак доказів, що такі запити направлялись, представником позивача в судовому засіданні не надано, що і призвело до встановлення інспекцією розбіжностей у вартості обсягів виконаних робіт по об’єкту Деражне-Суськ-Клевань км 3+600 км 6+300 на суму 6 000 грн.

Таким чином, під час проведення зустрічної звірки головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування в сфері матеріального виробництва та послуг ДФІ у Волинській області не повно та не правильно було проаналізовано, що послуги транспорту, машин і механізмів за період, що підлягав звірці, надавались не лише підприємством ПрАТ «Луцькавтодор» відповідно не враховано усіх витрат підприємства по переміщенню техніки на об'єкті, які підтверджуються відповідними первинними документами оглянутими в судовому засіданні та приєднаними до матеріалів позову, а тому, суд не знаходить правових підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб’єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення коштів за завищення вартості виконаних робіт в розмірі 360 грн. та безпідставність позовних вимог про стягнення коштів в сумі 6 000 грн. та відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись статтями 11, 17, 41, 71, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 1, 2, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 03 лютого 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич