Справа № 484/3164/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 р.м.ОдесаСправа № 484/3164/15-а

Категорія: 5.6 Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Первомайської міської ради Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області та виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2015р. ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із адміністративним позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області та її виконавчого комітету, в якому просив суд скасувати рішення Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. «Про визначення місць розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м.Первомайську» та рішення №20 від 27.09.2013р. «Про внесення змін до додатку до рішення №12 від 24.02.2012р.».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.08.2015р. відбулося засідання комісії з земельних та архітектурних питань Первомайської міськради, якою, зокрема, було розглянуто питання незаконного встановлення ним рекламо-носіїв по АДРЕСА_1. В ході розгляду вказаного питання головою комісії та деякими депутатами міськради його було усно повідомлено про те, що виконавчий комітет Первомайської міськради нібито незаконно надав йому дозвіл №7/15 від 14.04.2015р. на розміщення зовнішньої реклами по АДРЕСА_1, мотивуючи свій висновок рішеннями Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. та №20 від 27.09.2013р., в переліку до яких АДРЕСА_1 не значиться місцем розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Первомайську.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. «Про визначення місць розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м.Первомайську» та рішення Первомайської міської ради №20 від 27.09.2013р. про зміну та доповнення зазначеного рішення №12 від 24.02.2012р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, Міський голова Дромашко Л.Г. 01.10.2015р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2015р. та прийняти нову, якою задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції з невідомих причин не прибули, про день, час та місце слухання справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

10.04.2015р. рішенням виконкому Первомайської міської ради №152 позивачу - ФОП ОСОБА_1, згідно із договором №3/15 від 24.02.2015р. «Про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів» та на підставі рішення міськради №19 від 30.05.2013р., було дозволено на термін 5 років розміщення зовнішньої реклами (односторонніх щитів) по АДРЕСА_1.

14.04.2015 року, на підставі вказаного вище рішення виконкому №152 від 10.04.2015р., керівником робочого органу Первомайської міськради ФОП ОСОБА_1 було надано дозвіл №7/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою АДРЕСА_1.

06.08.2015р., зі слів позивача, відбулося засідання комісії з земельних та архітектурних питань Первомайської міськради, якою, зокрема, нібито було розглянуто питання незаконного встановлення ним рекламо-носіїв по АДРЕСА_1, за результатами розгляду якого головою комісії та деякими депутатами його було усно повідомлено про незаконність видачі йому виконавчим комітетом Первомайської міськради дозволу №7/15 від 14.04.2015р. на розміщення зовнішньої реклами по АДРЕСА_1, мотивуючи свій висновок рішеннями Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. «Про визначення місць розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м.Первомайську» та №20 від 27.09.2013р., в переліку до яких АДРЕСА_1 не значиться місцем розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Первомайську.

Не погоджуюсь з зазначеними вище висновками комісії, позивач вирішив оскаржити до суду рішення міської ради №12 від 24.02.2012р. та №20 від 27.09.2013р., вважаючи що останні заважають йому користуватися виданим 14.04.2015р. дозволом №7/15 на розміщення зовнішньої реклами.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності спірних рішень органу місцевого самоврядування, та відповідно, з обґрунтованості позовних вимог, а також ще й з того, що робочий орган міськради надавши позивачу дозвіл на розміщення рекламо-носіїв вийшов за межі своїх повноважень.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх помилковими та необгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулюються Законом України «Про рекламу» та Постановою КМУ від 29.12.2003р. №2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», якими, в свою чергу, визначено поняття «зовнішня реклама» - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламо-носіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Як слідує зі змісту положень ст.16 Закону України «Про рекламу» та п.3 «Типових правил розміщення зовнішньої реклами», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

У вищевказаних нормативних актах, зокрема, також зазначено, що прийняття рішення щодо видачі або відмові у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами є виключна компетенція робочого органу міської ради.

Крім того, вищевказаними «Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами» встановлений порядок подання заяви для отримання дозволу, порядок розгляду заяви та порядок прийняття рішення про надання або у відмові у наданні дозволу на розміщення рекламо-носія.

Одночасно, також слід зазначити, що п.22 цих «Типових правил…» встановлено і вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу, серед яких, зокрема, є: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості.

Отже, на підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що зовнішня реклама у населених пунктах розміщується на підставі Дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами місцевих рад відповідно до Типових Правил.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, 17.02.2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міського голови Дромашко Д.Г. із заявою про надання йому відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою АДРЕСА_1.

Далі, як встановлено з матеріалів справи та письмових заперечень відповідача, робочий орган з регулювання діяльності по розміщенню зовнішньої реклами в м.Первомайську, т.б. Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міськради, у відповідності до чинного законодавства, розглянуло вказану вище заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, погодило їх з Управлінням ЖКГ міськради (як власником місця, де планується розміщення рекламо-носія) та винесло це питання на засідання виконкому Первомайської міської ради, який, в свою чергу, своїм рішенням від 10.04.2015р. №152, з урахуванням договору №3/15 від 24.02.2015р. «Про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів» та на підставі пп.13а ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.16 Закону України «Про рекламу» та рішення міськради №19 від 30.05.2013р., дозволив позивачу - ФОП ОСОБА_1 терміном на 5 років розміщення зовнішньої реклами (односторонніх щитів) по АДРЕСА_1.

В подальшому, як встановлено судовою колегією, на підставі вказаного вище рішення виконкому №152 від 10.04.2015р., керівником робочого органу Первомайської міськради 14.04.2015 року ФОП ОСОБА_1 було надано дозвіл №7/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, на підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що порядок та процедура видачі відповідачем ФОП ОСОБА_1 дозволу №7/15 від 14.04.2015 року на розміщення зовнішньої реклами по АДРЕСА_1, в даному випадку, порушено не було, тобто даний дозвіл було видано на законних підставах.

При чому, одночасно слід звернути увагу й на те, що цей дозвіл №7/15 до цього часу ні ким не оспорювався, не скасовувався і, відповідно, є чинним та діючим. Будь-яких письмових доказів зворотного в матеріалах справи не має.

Що ж стосується безпосередньо позовних вимог про скасування рішення Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. «Про визначення місць розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м.Первомайську» та рішення №20 від 27.09.2013р. «Про внесення змін до додатку до рішення №12 від 24.02.2012р.», то з цього приводу, судова колегія зазначає наступне.

Так, зі змісту вимог ч.3 ст.2 КАС України слідує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Як вбачається з приписів ч.3 ст.140 та ч.1 ст.144 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Крім того, у відповідності до змісту положень п.п.4,5,6 рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009р., ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування на підставі яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів, є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому, вони не можуть бути скасовані чи змінені цим самим органом місцевого самоврядування після їх виконання.

При чому, необхідно зазначити, що такі акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними (нечинними) лише в судовому порядку (ч.10 ст.59 ЗУ від 21.05.1997р. №280/97-ВР).

Аналогічне положення закріплене і ч.1 ст.21 ЦК України, з якої також вбачається, що тільки суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, якщо цей акт суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як встановлено судами обох інстанцій, оскаржувані рішення Первомайської міської ради №12 від 24.02.2012р. та №20 від 27.09.2013р. на момент їх прийняття не суперечили актам цивільного законодавства, не порушували ні чиї (в т.ч. і позивача) цивільні права або законні інтереси, та до того ж, вже давно були виконані і реалізовані. Будь-яких доказів зворотного позивачем не представлено.

Окрім того, слід звернути увагу ще й на ту обставину, що пунктом 2 спірного рішення №12 від 24.02.2012р. міська рада, незважаючи на вже конкретно визначені в Переліку до цього рішення (п.1) місця для розміщення рекламо-носіїв, фактично дозволила здійснювати розміщення об'єктів зовнішньої реклами і на інших вулицях міста та внутрішньо-квартальних територіях у відповідності до «Типових правил розміщення зовнішньої реклами» (затв. Постановою КМУ №2067 від 29.12.2003р.).

Даний факт того, що міськрада, в т.ч. і з посиланням на цей же п.2 рішення №12 від 24.02.2012р., фактично не заперечує проти розміщення позивачем рекламо-носіїв на АДРЕСА_1, підтверджується і позицією самого Первомайського міського голови Дромашко Л.Г., висловленою в апеляційній скарзі від 01.10.2015р. на оскаржувану постанову суду від 22.09.2015р.

Таким чином, у зв'язку із вищезазначеним, судова колегія приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення міськради №12 від 24.02.2012р. і №20 від 27.09.2013р. (які є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їх виконання) були прийняті правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та до того ж, на момент їх прийняття ніяким чином не порушували (та не порушують і на цей час) жодні права або інтереси позивача.

Також, ще слід зазначити, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Первомайської міської ради Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року - скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко