Справа № 2-а-12790/11
Суддя: Хільчук І. І.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 22.08.2011 р., який підтримуючи в судовому засіданні він та його представник пояснили, що позивач являється власником земельної ділянки площею 0,10 га і законним користувачем земельної ділянки площею 0,1611 га, які знаходяться за адресою м. Коломия, проспект Грушевського, 122.

Однак, п.,п. З п.1 рішення ОСОБА_4 міської ради за № 209-4/2011 від 30.03.2011 року « Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні» вирішено частину вищевказаної земельної ділянки площею 162,0 кв.м, яка є в його користуванні, включити в перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельному аукціоні та надано дозвіл виконавчому комітету ОСОБА_4 міської ради на складення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Вважає вказаний п.п.З п.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 30.03.2011 року незаконним, що ним порушено його права і охоронювані законом інтереси і тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно договору дарування, який посвідчений 28.04.1963 року державним нотаріусом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори за реєстровим №3073, йому подарована 1/5 частина будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Коломия, проспект Грушевського ( раніше вул. Горького). Право власності на вказану частку в будинковолодінні зареєстровано за ним в ОСОБА_4 МБТІ 03.05.1963 року, а решта (4/5 частини) вищевказаного будинковолодіння належало на праві власності його матері ОСОБА_5.

За вказаним будинковолодінням в ОСОБА_4 МБТІ обліковувалася земельна ділянка загальною площею 0, 2611 га і тому п.2 рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради за № 194 від 15.06.1994 р. «Про передачу присадибних ділянок у приватну власність» за будинковолодінням за № 122 по проспекту Грушевського в м. Коломиї була закріплена земельна ділянка загальною площею 0, 2611 га, з яких 0, 10 га було передано у приватну власність ОСОБА_5 і 0, 1611 га надано в тимчасове користування.

02.01.1995 року ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого його матері було передано у власність 0.10 га вищевказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

24.03.1997 року мати позивача ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, укладеним в його користь.та 16.12.1998 року державним нотаріусом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори йому видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 4/5 будинковолодіння за № 122 по вул. Грушевського в м. Коломия та на 0, 10 га земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою.

29.12.1998 року він зареєстрував за собою право власності на 4/5 частини вказаного будинковолодіння в ОСОБА_4 МБТІ і 21.01.1999 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого він є власником 0.10 га вищевказаної земельної ділянки, а оскільки станом на 15.06.1994 року ( на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міськвиконкому за № 194) він разом з ОСОБА_5 був співвласником вищевказаного будинковолодіння, тому фактично пунктом 2 вказаного рішення міськвиконкому від 15.06.1994 року матері та йому було надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 1611 кв.м.

Після смерті ОСОБА_5 і успадкування ним її частки (4/5 ) будинковолодіння він згідно вимог ст. 30 ЗК України ( в редакції 1992 року, яка діяла на час переходу до позивача права власності на все будинковолодіння) став єдиним законним користувачем даної земельної ділянки, якою користується з 1960 року, в тому числі і спірною, справно сплачує земельний податок за земельну ділянку площею 0.2611 га, що стверджується податковим повідомлення, в якому зазначена площа земельної ділянки 0, 2611 га, та довідкою ОСОБА_4 ОДП від 21.07.2011 року про відсутність у нього заборгованості по сплаті за землю.

Однак, незважаючи на вищевказані обставини і його законне право на користування вказаною земельною ділянкою п.п. З п.1 рішення ОСОБА_4 міської ради за № 209-4/2011 від 30.03.2011 року « Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні» вирішено частину даної земельної ділянки площею 162.0 кв.м. включити в перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельному аукціоні та надано дозвіл виконавчому комітету ОСОБА_4 міської ради на складення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Вважає таке рішення незаконним та просить суд винести постанову, якою визнати нечинним і скасувати п.п.З п.1 рішення ОСОБА_4 міської ради за № 209-4/2011 від 30.03.2011 року « Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні».

Представник відповідача не визнала позову та пояснила, що за рішенням ОСОБА_4 міської ради в 1994 р. « Про передачу присадибних ділянок у приватну власність » за будинковолодінням за № 122 по проспекту Грушевського в м. Коломиї була закріплена земельна ділянка загальною площею 0, 2611 га, з яких 0, 10 га було передано у приватну власність ОСОБА_5 і 0, 1611 га надано в тимчасове користування. Однак , ні зі спадкодавицею ні з позивачем не було укладено угоди щодо тимчасового користування , тому вважає що рішення міської ради за № 209-4/2011 від 30.03.2011 року є законним та просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін та представника позивача , суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення , з таких підстав.

Встановлено, що позивач являється власником земельної ділянки площею 0,10 га і законним користувачем земельної ділянки площею 0,1611 га, які знаходяться за адресою м. Коломия, проспект Грушевського, 122.

Згідно договору дарування, який посвідчений 28.04.1963 року державним нотаріусом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3073, позивачу подарована 1/5 частина будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Коломия, проспект Грушевського. /а.с.7-8/.Право власності на вказану частку в будинковолодінні зареєстровано за позивачем в ОСОБА_4 МБТІ 03.05.1963 року, а решта (4/5 частини) вищевказаного будинковолодіння належало на праві власності його матері ОСОБА_5

За вказаним будинковолодінням у ОСОБА_4 МБТІ обліковувалася земельна ділянка загальною площею 0, 2611 га і тому п.2 рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради за № 194 від 15.06.1994 р. « Про передачу присадибних ділянок у приватну власність » за будинковолодінням за № 122 по проспекту Грушевського в м. Коломиї була закріплена земельна ділянка загальною площею 0, 2611 га, з яких 0, 10 га було передано у приватну власність ОСОБА_5 і 0,1611 га надано в тимчасове користування./а.с.6/ і 02.01.1995 року ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого матері позивача було передано у власність 0.10 га вищевказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Однак, 24.03.1997 року мати позивача ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, укладеним в його користь та 16.12.1998 року державним нотаріусом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 4/5 будинковолодіння за № 122 по вул. Грушевського в м. Коломия та на 0, 10 га земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою./а.с.9/.

29.12.1998 року позивач зареєстрував за собою право власності на 4/5 частини вказаного будинковолодіння в ОСОБА_4 МБТІ і 21.01.1999 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого він є власником 0.10 га вищевказаної земельної ділянки /а.с.11/,а оскільки станом на 15.06.1994 року, тобто на момент прийняття рішення ОСОБА_4 міськвиконкому за № 194 позивач разом з ОСОБА_5 був співвласником вищевказаного будинковолодіння, тому фактично п. 2 вказаного рішення міськвиконкому від 15.06.1994 року матері та йому було надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 1611 кв.м.

Після смерті ОСОБА_5 і успадкування позивачем частки спадкодавиці (4/5 ) будинковолодіння /а.с.10/ він згідно вимог ст. 30 ЗК України ( в редакції 1992 року, яка діяла на час переходу до позивача права власності на все будинковолодіння) став єдиним законним користувачем даної земельної ділянки, якою користується з 1960 р., в тому числі і спірною, справно сплачує земельний податок за земельну ділянку площею 0.2611 га, що стверджується податковим повідомлення, в якому зазначена площа земельної ділянки 0, 2611 га, та довідкою ОСОБА_4 від 21.07.2011 року про відсутність у нього заборгованості по платі за землю./а.с.16-17/.

Однак, незважаючи на вищевказані обставини і законне право позивача на користування вказаною земельною ділянкою п.п. З п.1 рішення ОСОБА_4 міської ради за № 209-4/2011 від 30.03.2011 року « Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні» вирішено частину даної земельної ділянки площею 162.0 кв.м. включити в перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельному аукціоні та надано дозвіл виконавчому комітету ОСОБА_4 міської ради на складення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

В судовому засіданні доведено, що позивач є законним користувачем спірної земельної ділянки, тому припинення його права користування даною земельною ділянкою можливе лише з підстав, передбачених ст. 141 ЗК України. Однією з таких підстав, яка зазначена в пункті «Б» ст. 141 ЗК України є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом. Включення спірної земельної ділянки в перелік земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні проведено без дотримання процедури вилучення даної земельної ділянки з користування позивача, що суперечить вимогам ст. 149 ЗК України.

Вказані порушення земельного законодавства виявлені комісіями з проведення реорганізації відділу Держкомзему у м. Коломия від 08.08.2011 року 302-06-30/2112/а.с.13/ та №04-06/а37 від 10.08.2011 року головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області ./а.с.14/.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є « гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. А, оспорюваний позивачем п.п.З п. 1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 30.03.2011 року прийнятий всупереч вказаному рішенню Ковституційного Суду України .

Таким чином, в зв»язку з прийняттям виконкомом ОСОБА_4 міської ради вищевказаного

рішення від 15.06.1994 року та успадкуванням 4/5 частини вказаного будинковолодіння виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією суб»єктивного права позивача на користування спірною земельною ділянкою та оспорюваним п.п.З п.1 рішення міської ради від 30.03.2011 року ці правовідносини припинено, чим порушено його права і охоронювані законом інтереси і тому підлягають відновленню судом..

На підставі ст. 30 ЗК України (в редакції 1992 р.), ст.,ст. 8, 24, 125, 126, 149, 151 ЗК України та керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним і скасувати п.п. 3 п. 1 рішення ОСОБА_4 міської ради за № 209-4/2011 від 30 березня 2011 року Про доповнення переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельному аукціоні.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Суддя Хільчук І. І.