Справа № 363/5397/15-а
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"28" січня 2016 р. Справа № 363/5397/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М. Б., при секретарі Кашоїда М.Ю. у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вишгород, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Сухолуцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Сухолуцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 24 липня 1970 року померла мати позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті її матері відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок, житловою площею 30 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходились в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області на земельній ділянці 0,25 гектара. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 18.05.1976 року за реєстром № 1337 спадкоємцями померлої ОСОБА_2 в рівних частинах є її діти: позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 До складу спадщини майна увійшли житловий будинок житловою площею 30 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області на земельній ділянці 0,25 гектара. Таким чином на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом до спадкоємців житлового будинку з надвірними будівлями перейшло право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. 23 липня 2015 року позивач звернулась до Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка із спадкуванням житлового будинку з надвірними будівлями перейшла у користування. 26 серпня 2015 року позивач отримала лист за підписом Сухолуцького сільського голови ОСОБА_6 № 02-06/310 в якому було зазначено, що 21 серпня 2015 року на засіданні сесії сільської ради було розглянуто заяву позивача щодо безоплатної передачі земельної ділянки у власність, однак при обговоренні даного питання на засіданні сесії, заява не набрала необхідної кількості голосів, що не дає права на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність. Позивач зазначила, що вважає відмову Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області в наданні дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність протиправною та такою, що порушує її право на отримання у власність земельної ділянки. Як вбачається з листа Сухолуцького сільського голови ОСОБА_6 від 26.08.2015 року № 02-06/310, що підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність стало те, що при обговоренні даного питання на засіданні сесії сільської ради заява не набрала необхідної кількості голосів. Однак, відмова Сухолуцької сільської ради у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки не відповідає нормам ч. 4 , ч. 7 ст. 118 ЗК України, а тому є протиправною та порушує її право на отримання земельної ділянки у власність. У звязку із викладеним позивач змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснюючи, що суб'єкт оскарження незаконно прийняв рішення щодо відмови їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, так як не приведені мотиви в обґрунтування такої відмови. Вищезазначені дії відповідача щодо не зазначення мотивів при прийнятті рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки не відповідають вимогам чинного законодавства - ст. 118 ч. ч. 4, 7 Земельного кодексу України, тобто є протиправними.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, а також надав письмові пояснення про те, що житловий будинок про який зазначає позивач не існує. Будинок був старий та тривалий час не підтримувався в належному стані, він з часо став непридатним для проживання та зруйнувався. Через близьку відстань до берега Київського водосховища, місце (земельна ділянка) на якому стояв будинок на даний час знаходиться під водою. Відсутній обєкт спадщини, тому підстав про надання дозволу на розробку проекту відводу по вул. Травнева не має. Також представником відповідача разом з письмовими поясненнями надано копію акта обстеження матеріально побутових умов житлового будинку ОСОБА_2 та копію рішення виконавчого комітету Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 1970 року померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 18.05.1976 року за реєстром № 1337 спадкоємцями померлої ОСОБА_2 в рівних частинах є її діти: позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 До складу спадщини майна увійшли житловий будинок житловою площею 30 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області на земельній ділянці 0,25 гектара (а.с.10).

23 липня 2015 року позивач звернулась до Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка із спадкуванням житлового будинку з надвірними будівлями перейшла у користування (а.с. 13).

Як вбачається з листа № 02-06/310 Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області - 21 серпня 2015 року на засіданні сесії сільської ради було розглянуто заяву позивача щодо безоплатної передачі земельної ділянки у власність, однак при обговоренні даного питання на засіданні сесії, заява не набрала необхідної кількості голосів, що не дає права на розробку проекту відводу земельної ділянки у власність (а.с. 14).

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, за проектом землеустрою щодо відведення звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної міської ради. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В той час, п. г ч.1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Як передбачено п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв, зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв. Відповідь за результатами розгляду заяв в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах питань. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Судом достеменно встановлено, що суб'єкт владних повноважень не вказав у своєму рішенні чи письмовій відповіді жодних із підстав для відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з числа тих, що передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України, які є виключними та імперативно встановленими законом підставами для відмови у наданні такого дозволу, в зв'язку з чим вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст. 118 ЗК України, не дотримався порядку передбаченого ст. 15 Закону України «Про звернення громадяни» та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого самоврядування, встановлений ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що, вищезазначені дії відповідача щодо не зазначення мотивів при прийнятті рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки не відповідають вимогам чинного законодавства ст. 123 ч. ч. 2, 3 Земельного кодексу України, та є протиправними, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 6, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сухолуцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області щодо неприйняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.07.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки незаконним.

Зобовязати Сухолуцьку сільську раду Вишгородського району Київської області розглянути на черговій сесії заяву (ОСОБА_5) ОСОБА_7 від 23.07.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд не більше 0,25 гектара на території Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області на користь (ОСОБА_5) ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Б. Баличева