Справа № 2-а-2522/11
Суддя: Петренко А. П.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2522/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2011 м.Апостолове Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

в складі:головуючого судді Петренко А.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Апостолівському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ: Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить: визнати дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 З.У. Про соціальний захист дітей війни з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність протиправними. Зобов*язати відповідача здійснити перерахунок пенсії згідно до ст. 6 З.У. Про соціальний захист дітей війни за 2010 року тадовічно.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що є дитиною війнив розумінні З.У. Про соціальний захист дітей війниі має право на пільги, передбачені цим Законом, зокрема, посилаючись на ст. 6 З.У. Про соціальний захист дітей війни, вважає, що має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Апостолівського районного суду від 21 листопада 2011 року, з урахуванням строків звернення до суду передбачених ст. 99,100 КАС України, відкрито скорочене провадження у справі за період з 17.04.2011 року.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на субєкта владних повноважень, тобто на відповідача, відповідач не подав до суду письмове заперечення проти позову у строк передбачений ч. 5 ст. 183-2 КАС України, тому суд вважає можливим вирішити справу на основі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розгляд справи та ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб в справі. На підставі наявних в матеріалах справи даних, встановлено що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області і має статус Дитина війни, отримує підвищення до пенсії на підставі Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року в розмірі 49,80 гривень з 01 січня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини. Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист. Стосовно посилання відповідача, на постанову КМУ від 28.05.2008 року № 530, як на підставу виплати відповідного підвищення в розмірі 49 гривень 80 копійок (з 01 січня 2010 року),суд виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами вважає, що застосуванню підлягають положення ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" а не вищевказана постанова Кабінету Міністрів України. Відповідно ст.7 З.У. "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Поряд з цим, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Таким чином, реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Відповідно до позиції Суду ЄС у справі 41/74, цей принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч.3 цієї статті вказаний мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Враховуючи викладене, виходячи з положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Суд вважає за можливе та належне застосування для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а іншого мінімального розміру пенсії законодавством не передбачено. Таким чином, позивач має законні підстави для отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 року, який доповнив прикінцеві положення вказаного Закону пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що в 2011 році положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, постановою Кабінету Міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетуN 745 від 06 липня 2011 року (набрала чинності 22.07.2011 року) встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, проводиться підвищення у розмірі 49,80 грн. Вказана постанова діє до 01.01.2012 року. Отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за періоди з 05.11.2010 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням раніше проведених виплат до пенсії Дітям війниза відповідний період з визнанням протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення таких перерахунку та виплат позивачеві.

Разом з тим заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином у суду немає законних підстав на майбутнє встановлювати обов'язки для будь-яких осіб вчиняти ті чи інші дії у певній формі, обсягах та у спосіб. Стосовно вимоги про стягнення державного мита з відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відповідно до квитанції, що міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено державне мито в розмірі 3 гривні 40 копійок.

На підставі положень ч1 ч.3 ст. 94 КАС України, враховуючи часткове задоволення заявлених вимог, суд вважає, що з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 2 гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАСУ України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою можливості її виконання в подальшому. Отже, з урахуванням сукупності викладених обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 18, 90, 94, 99, 160-163,183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково . Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в період з 17.04. 2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії по віку встановленої ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням здійснених виплат та поступового підвищення розміру прожиткового мінімуму, за період з 17.04. 2011 року по 22.07.2011 включно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір (державне мито) у розмірі 2 гривні .

На підставі ст.. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню .

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2