Справа № 805/1743/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Грищенко Є.І.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року справа №805/1743/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі № 805/1743/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗ «Азов-Схід» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.04.2015 року № та № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.04.2015 року (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за листопад , грудень 2014 року та січень 2015 року. За її результатами був складений акт перевірки № 400/05-83-15-111-1/31674430 від 20 квітня 2015 року, на підставі якого прийнято податкові повідомлення - рішення № від 21.04.2015 року на суму 25 643,71 грн. та № від 21.04.2015 року на суму 17 194,02 грн.

Позивач просив скасувати податкові повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області № від 21.04.2015 року та № від 21.04.2015 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі № 805/1743/15-а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗ «Азов-Схід» задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень за № від 21.04.2015 року.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень за № від 21.04.2015 року.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на положення ст. ст. 54, 126, 285, 287 Податкового кодексу України, ст. 7, 9, 159 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЗ «Азов-Схід» в порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України не сплачені узгоджені суми податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб. Крім того, апелянт зазначає, що застосування судом першої інстанції до спірних відносин норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є невірним, оскільки позивачем до податкового органу не надавався сертифікат торгово-промислової палати України. Також апелянт зазначив, що на території м. Маріуполя всі підприємства приватної форми власності, державні організації, банківські установи та інші суб'єкти господарської діяльності здійснюють діяльність безперешкодно.

Позивачем на адресу суду надіслано письмові заперечення, в яких просив залишити апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

20.04.2015 року посадовими особами Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗ «Азов-Схід» з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за землю з юридичних осіб за листопад, грудень 2014 року та січень 2015 року, за результатами якої складено акт № 400/05-83-15-111-1/31674430. У висновках акту перевірки податковим органом вказано на порушення ТОВ «ВЕЗ «Азов-Схід» п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за листопад 2014 року з затримкою на 31 календарний день, за грудень 2014 року з затримкою на 10 та 19 календарних днів та за січень 2015 року з затримкою на 3 та 10 календарних днів (а.с. 11-13).

На підставі акту перевірки від 20.04.2015 року № 400/05-83-15-111-1/31674430 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 квітня 2015 року № , яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 25643 грн. 71 коп. та № , яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 17194 грн. 02 коп. (а.с. 14, 15).

Колегія суддів вважає висновок суду щодо задоволення позовних вимог неправомірним з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято закон «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15.10.2014 року (далі - Закон № 1669).

Відповідно до ст. 6 Закону № 1669 визначено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнити від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 Закону № 1669 передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Тобто, для застосування положень Законів № 1669 та № 2464 необхідно дотримуватися двох чинників одночасно: періоду дії законів та території, визначеної переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду, то Закон № 1669 продовжує свою дію в часі, оскільки Указ Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/201 виданий 14 квітня 2014 року, а Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не видавався.

Спірним є питання щодо визначення території.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669 передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Маріуполь (п/п 20 п. 1).

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

Позивач вважає, що є суб'єктом правовідносин, для врегулювання яких необхідно застосувати розпорядження КМУ, оскільки внаслідок його прийняття у нього виникає можливість застосувати ст. 6 Закону № 1669.

Преамбулою Закону № 1669 встановлено, що цей закон прийнятий з метою забезпечення підтримки в тому числі суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Спірні податкові повідомлення-рішення від 21 квітня 2015 року № та № податковим органом сформовані та направлені позивачу, саме в період дії Закону № 1669.

Колегією суддів під час апеляційного перегляду встановлено, що на момент звернення до суду, розгляду справи судом першої інстанції та під час апеляційного провадження податковий борг позивачем не сплачений, доказів уточнених податкових розрахунків про зменшення суми податкового зобов'язання, заяв до податкового органу про списання податкового боргу позивачем, як платником податку не надано.

Колегія суддів позбавлена можливості прийняти посилання позивача в письмових запереченнях на апеляційну скаргу на положення статей 6 та 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 (надалі Закон України № 1669), з огляду на недоведеність їх реалізації позивачем.

Положення статті 6 Закону України 1669 передбачають звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, що дозволяє платникам податку, на яких розповсюджуються норми цього закону, звітувати до податкового органу із зазначенням підстави звільнення від сплати або уточнити (зменшити податкові зобов'язання за час АТО).

Позивач зареєстрований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 39-а, в місці, яке згідно з розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р, відноситься до затвердженого переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 10 Закону України 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивач всупереч вимог діючого законодавства не звернувся до податкового органу з заявою про звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, не надав документ, що підтверджує настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі № 805/1743/15-а - скасувати.

Постановити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗ «Азов-Схід» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.04.2015 року № та № - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць