Справа № 2-а-04-36/08/1417
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 р.Справа № 2-а-04-36/08/1417

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Стрєльніков Д.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Стас Л.В.,

суддів: Турецької І.О., Косцової І.П.,

при секретарі Ридванській Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою начальника Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.11.2008р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Миколаївському районі Миколаївської області про поновлення пропущенного строку та зобовязання нарахувати суму недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»за 2006-2007 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.07.2008 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період 01.01.2006р. до 31.12.2007р., зобовязання відповідача нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2007 в сумі 2733 грн. 30 коп.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.11.2008р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05.03.2009 року начальник Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області подав апеляційну скаргу на вказану постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Апелянт також зазначає, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України. Також апелянт посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком застосовується тільки для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і не може використовуватись для визначення підвищення до пенсії дітям війни.

У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.11.2008 року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно не задоволення позовних вимог за 2006 рік з наступних підстав. Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України від 19 січня 2006 року № 3367-IV внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 ст. 77, а ст. 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивача стосовно виплати йому вказаної надбавки за 2006 рік задоволенню не підлягають.

В свою чергу пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року N 489-V, дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік було зупинено з урахуванням статті 111 того з Закону. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, то відповідач повинен був здійснити нарахування пенсії позивачу в межах бюджетного року за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, тому вимога позивача щодо нарахування соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни»за 2007 рік підлягає задоволенню саме за цей період.

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно того, що Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області повинно виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як «Дитині війни»за 2007 рік у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Миколаївському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.11.2008 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: