Справа № 369/4575/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/4575/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Нікушин В.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправною відмову відповідача у задоволенні його клопотання про отримання у власність земельної ділянки, оскільки вказаним були порушені його права та законні інтереси, гарантовані Конституцією України та нормами чинного законодавства України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 на підставі вимог ст. 118 Земельного кодексу України звернувся з клопотанням від 16 січня 2015 року до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, в якому просив в порядку реалізації права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки виділити йому земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,10 га в межах села Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району від 06 лютого 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено в наданні земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах села Горенка з підстав невизначення бажаного місця розташування земельної ділянки на графічному матеріалі, доданому до клопотання, та відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до вимог п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, з питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до правил чинного законодавства України, особи. які виявили бажання отримати земельну ділянку у власність такого клопотання додають графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем не було визначено бажане місце на графічному матеріалі.

Виходячи з положень норм земельного законодавства України щодо набуття громадянами прав на землю із земель державної та комунальної власності, а також матеріалів, які були надані позивачем до клопотання про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, без його погодження, розташованої в межах села Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, орієнтовною площею до 0,10 га, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення Горенської сільської ради 41-сесії 6-го скликання від 06 лютого 2015 року прийнято відповідачем правомірно, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому вимога позивача щодо скасування даного рішення не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подане позивачем клопотання про отримання безоплатно у власність земельної ділянки розглянуте відповідачем в спосіб та порядок передбачений чинним законодавством України, протиправності оскаржуваних позивачем дій та рішень Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 04.02.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.