Справа № 416/545/14-а (2-а/416/25/14)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/39517/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області

на постанову Лутугинського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області (далі УПФУ в Лутугинському районі Луганської області) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що є вдовою учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і на день смерті чоловіка перебувала на його утриманні. Вказує, що має право на дострокове призначення пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка, проте відповідач відмовив їй у призначенні такої пенсії через недосягнення необхідного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Вважаючи дії УПФУ в Лутугинському районі Луганської області неправомірними, просила суд визнати незаконною відмову у достроковому призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % суми основної та додаткової пенсій, які отримував її чоловік відповідно до відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ).

Постановою Лутугинського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано незаконними дії УПФУ в Лутугинському районі Луганської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку зі смертю годувальника, як удові учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Зобов`язано УПФУ України в Лутугинському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку зі втратою годувальника, як удові учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 01 лютого 2014 року. В задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, положень законів № 796-ХІІ та № 1058-IV. Вказує, що чоловік позивача не був військовослужбовцем, оскільки у 1987 році був призваний на збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, як військовозобов`язаний, а тому норми абзацу 6 пункту 3 Розділу ХV Закону № 1058-IV щодо зниження пенсійного віку на позивача не поширюються.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що у період з 19 листопада 1987 року по 19 січня 1988 року чоловік позивача ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № НОМЕР_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 06 квітня 2012 року № 265.

ОСОБА_2 був ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом першої групи, у зв`язку з чим позивачу встановлено статус вдови ліквідатора аварії Чорнобильській АЕС, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою і вона має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни,передбачені пунктом 1 статті 10 Закону №796-ХІІ.

23 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Лутугинському районі Луганської області з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, як вдові ОСОБА_2 , проте листом від 07 лютого 2014 року відповідач відмовив їй у призначенні такої пенсії.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтями 37-50 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Розділом V Закону № 1058-IV.

Абзацом 6 пункту 3 Розділу ХV Закону № 1058-IV встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Аналогічні умови щодо призначення пенсії за віком визначені статті 16 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

За приписами статті 10 Закону № 796-ХІІ (примітка) до військовослужбовців учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відносяться військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Отже, відповідно до наведених норм Законів, право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, дружини (чоловіки) осіб, що стали інвалідами через захворювання, отримане ними при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та померли після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, якщо вони не взяли повторний шлюб.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки 58 років, які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року (частина 2 статті 26 Закону № 1058-IV).

Як встановлено судами, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , має 31 рік трудового стажу, на час звернення до УПФУ в Лутугинському районі Луганської області їй виповнилось 54 роки, і різниця до досягнення 58 років для призначення пенсії за віком становить менше 5 років.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 має право на дострокове призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 1058-IV, як вдова учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухваленого судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Лутугинського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак