Справа № 428/13228/15-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови, визнання довідки законною та зобовязання призначити страхові виплати, третя особа - Луганський комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови, визнання довідки законною та зобовязання призначити страхові виплати, третя особа - Луганський комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи».

У вказаному позові позивач просить про наступне:

- скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 року № 1211/515/515/1 про відмову у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг;

- визнати довідку МСЕК, видану 26.08.2015 року серія 12 AAA № 010353, законною та такою, що видана без порушень норм законодавства;

- зобовязати Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити позивачу страхові виплати відповідно до законодавства України, яке діяло на момент настання нещасного випадку 18.07.2014 року, а саме одноразову допомогу у разі втрати працездатності та щомісячні страхові виплати з 05.11.2014 року.

В обґрунтування позову позивач вказав, що він з 01.12.2010 року працював в TOB «ЗРГШО «Спутник» майстром гідроцеху, а з 30.12.2013 року - начальником гідроцеху. Вказане підприємство розташоване в м. Луганськ, смт. Ювілейне, Алчевське шосе, 10. 18.07.2014 року, під час мінометного обстрілу, він був поранений осколками снаряду, який влучив на територію заводу, де позивач працював. Внаслідок поранення він став інвалідом II групи. У відповідності до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року було встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 18.07.2014 року о 09-30 год. на території TOB «ЗРГШО «Спутник», розташованого за адресою: м. Луганськ, смт. Ювілейне, Алчевське шосе, 10. Висновком МСЕК позивачу встановлено 70% втрати працездатності, що прирівнюється до 2 групи інвалідності з 05.11.2014 року. Після збору усіх документів позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату належних йому страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України. 16 листопада 2015 року він отримав постанову відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1211/515/515/1 про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг. У відповідності до вказаної постанови, йому відмовлено в призначенні страхових виплат у звязку з несплатою страхових внесків підприємством за розрахунковий період, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, а також в зв'язку з невідповідністю записів у виписці з акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу та пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 (із змінами). Довідка МСЕК, яка видана 26.08.2015 року, на думку позивача фактично змінює причину інвалідності, а саме з загальної на виробничу, тому відсотки втрати працездатності і встановлені з 05.11.2014 року - з моменту надходження його документів на МСЕК.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та вказала, що оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог Закону та підстав для її скасування немає. Довідка МСЕК, яка була видана позивачу 26.08.2015 року серія 12 AAA № 010353, не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317, адже в довідці невірно вказано дату 05.11.2014 року з якої встановлено ступінь втрати працездатності позивачу, така дата повинна бути визначена згідно із датою подання позивачем документів до МСЕК у 2015 році. Більш того, для призначення позивачу виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням необхідно провести розрахунок таких виплат на підставі середньої заробітної плати позивача за останні шість місяців його роботи перед нещасним випадком на виробництві, проте з відомостей органів Пенсійного фонду України вбачається, що підприємство, на якому працює позивач, не здійснювало сплату страхових внесків та виплату заробітної плати позивачу в період з січня 2014 року по червень 2014 року, у відповідних графах довідки з органу Пенсійного фонду України стоять нулі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути позовну заяву без його участі та підтримав позовні вимоги.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії трудової книжки від 12 вересня 1977 року на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 01.12.2010 року був прийнятий до ТОВ «ЗРГШО «Спутнік» на посаду майстра гідроцеху на підставі наказу № 19-к від 01.12.2010 року, 01.01.2014 року призначений на посаду начальника гідроцеху на підставі наказу № 46-к від 30.12.2013 року.

Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року по справі № 428/33/15-ц, встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_3 18.07.2014 р. о 9-30 год. на території ТОВ «ЗРГШО «Спутник», розташованому за адресою: м. Луганськ, смт. Ювілейне, Алчевське шосе, 10, внаслідок якого він став інвалідом 2 групи. Зобовязано Держгірпромнагляду у Луганській області організувати проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_3 18.07.2014 р. о 9-30 год. на території ТОВ «ЗРГШО «Спутник», розташованому за адресою: м. Луганськ, смт. Ювілейне, Алчевське шосе, 10, внаслідок якого він став інвалідом 2 групи, згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30.11.2011 р. №1232. Рішення суду набрало законної сили 03 квітня 2015 року.

Відповідно до копії Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 липня 2014 року, о 09-30 год. на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод з ремонту горно-шахтного обладнання «Спутнік», складеного комісією ТУ Держгіпромнагляду у Луганській області, висновок комісії є таким: нещасний випадок відбувся в робочий час при виконанні трудових обовязків та керуючись пунктом 1 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, що стався з начальником гідроцеху ОСОБА_3, визнано таким, що повязаний з виробництвом; на даний випадок складається акт за формою Н-1.

Згідно із копією Акту № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, складеного комісією з розслідування нещасного випадку ТУ Держгіпромнагляду у Луганській області та затвердженого головою комісії з реорганізації територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області ОСОБА_5 17 липня 2015 року, обставини, за яких стався нещасний випадок є такими: згідно обставин, що встановлені рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року по справі № 428/33/15-ц, 18.07.2014 року ОСОБА_3 прийшов на роботу і знаходився на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод з ремонту горно-шахтного обладнання «Спутнік», який розташований за адресою: м. Луганськ, смт. Ювілейне, Алчевське шосе, 10. Приблизно о 08-20 год. розпочався мінометний обстріл м. Луганська та смт. Ювілейне, під час якого він за наказом заступника директора з виробництва ОСОБА_6 почав здійснювати евакуацію людей з території заводу. Під час евакуації на територію заводу влучив снаряд, осколками якого ОСОБА_3 був поранений. Після цього його було направлено до лікувальних закладів для отримання медичної допомоги.

Згідно із копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 601413 від 05.11.2014 року, ОСОБА_7 встановлена 2 група інвалідності з 05 листопада 2014 року до 01 грудня 2015 року. Дата чергового переогляду 15 листопада 2015 року.

Відповідно до копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року, Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_7 за результатами первинного огляду встановлено 70% втрати працездатності з 05.11.2014 року до 01.12.2015 року.

Згідно із листом Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» на імя Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 163 від 22.09.2015 року, медична документація на пацієнта ОСОБА_3 надійшла до МСЕК 05.11.2014 року, а саме: ф.0-88/о, запит адміністрації підприємства ТВО «Спутник» на встановлення втрати професійної працездатності у відсотках за наслідками травми на території підприємства та відповідь про розгляд звернення ОСОБА_3 до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 7792 від 21.10.2014 року, в якому заявнику запропоновано встановити факт нещасного випадку у судовому порядку. За наслідками травми 18.07.2014 року ОСОБА_7 була встановлена друга група інвалідності від загального захворювання з 05.11.2014 року (тобто з дня надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму) до 01.12.2015 року (до 01 числа місяця, що настає за місяцем на який призначено повторний огляд) на підставі п. 3 загальних положень Положення про медико-соціальну експертизу від 03.12.2009 року № 1317 (надалі Положення) та п. 1.12, п. 1.13 Інструкції про встановлення груп інвалідності № 561 від 05.09.2011року (надалі Інструкції). Друга група інвалідності була встановлена ОСОБА_7 за критеріями здатності до пересування другого ступеня, визначених п. 2.2 Інструкції та п. 27 Положення. За направленням від 20.08.2015 року № 02/873 відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 ССНВВ в м. Сєвєродонецьку Луганської області та особистою заявою ОСОБА_3 був оглянутий Луганською обласною МСЕК для зміни причини інвалідності (група інвалідності вже була встановлена ОСОБА_7 05.11.2014 року) та встановлення відповідних відсотків втрати працездатності. Враховуючи наявність серед наданих до МСЕК документів направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоровя, що підтверджує стійке порушення функцій організму, запита адміністрації підприємства ТВО ЗРГШО «Спутник», на встановлення втрати професійної працездатності у відсотках за наслідками травми на території підприємства, направлення від 20.08.2015 року № 02/873 відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 ССНВВ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.03.2015 року, який вирішив встановити факт нещасного випадку на виробництві, що стався з ОСОБА_3А 18.07.2014 року на території ТВО ЗРГШО «Спутник», внаслідок якого він став інвалідом другої групи, та зобов'язав Держгірпромнагляд у Луганській області організувати розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_3, копії Акта ф. Н-1 від 17.06.2015 року № 1 - ОСОБА_7 була проведена медико-соціальна експертиза, згідно п. 3 загальних положень Положення та п. 11 порядку та умови встановлення інвалідності Положення, та змінено причину інвалідності на нещасний випадок на виробництві і встановлені ступінь втрати професійної працездатності у відсотках відповідно п. 12.2.2 таблиці 9 Наказу МОЗ України від 05.06.2012 року № 420 Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення МСЕК ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках.

Відповідно до постанови Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_7 № 1211/515/515/1 від 16.11.2015 року, відмовлено ОСОБА_7 в призначенні страхових виплат у звязку із несплатою страхових внесків підприємством за розрахунковий період, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, а також у зв'язку з невідповідністю записів у виписці з акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 (із змінами).

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова була мотивована відповідачем із посиланням на норми Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) в редакції, яка була чинною до 01.01.2015 року. Вказаний факт було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач просить зобовязати відповідача призначити йому страхові виплати з 05.11.2014 року, то суд вважає, що оскаржувана постанова мала бути мотивована із посиланням на чинні на час її винесення норми Закону та на чинні станом на 05.11.2014 року норми Закону, у звязку із чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV в двох редакціях в тій, яка була чинною станом на 16.11.2015 року, тобто станом на час винесення оскаржуваної постанови, та в тій яка була чинною станом на 05.11.2014 року, тобто станом на час виникнення обставин, з якого позивач просить призначити йому страхові виплати.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV в редакції, яка була чинною станом на 16.11.2015 року (далі Закон № 1105-XIV) страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 35 Закону № 1105-XIV усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобовязань щодо сплати страхових внесків.

Аналогічні за змістом норми викладені в статтях 8, 10 Закону № 1105-XIV в редакції, яка була чинною станом на 05.11.2014 року.

Отже, ОСОБА_3 є застрахованою від нещасного випадку особою в розумінні Закону № 1105-XIV, в той час як ТОВ «ЗРГШО «Спутник» є страхувальником, із яким позивач перебував в трудових відносинах на підставі трудового договору станом на час настання нещасного випадку на виробництві.

Несплата страхових внесків Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗРГШО «Спутник» не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу страхових виплат, адже вичерпний перелік підстав для такої відмови передбачено в ст. 45 Закону № 1105-XIV (ст. 37 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року) і у обох редакціях Закону № 1105-XIV міститься пряма вказівка на те, що право застрахованої особи на страхові виплати не залежить від фактичного виконання страхувальниками своїх зобовязань щодо сплати страхових внесків.

Посилання в оскаржуваній постанові на п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266, також є неналежним, адже вказаний порядок визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і не визначає підстав, з яких у особи виникає або зникає право на такі виплати.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на відсутність достовірних відомостей про заробітну плату позивача за січень-червень 2014 року та на те, що відсутність таких відомостей є підставою для відмови у страхових виплатах, на думку суду є необґрунтованими, адже Закон № 1105-XIV не ставить право особи на страхові виплати у звязку із нещасним випадком на виробництві та втратою працездатності в залежність від наявності або відсутності відомостей про заробітну плату особи. На це прямо вказують положення ч. 12 ст. 42 Закону № 1105-XIV (ч. 14 ст. 34 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року). Отже, розмір страхових виплат може залежати від наявності або відсутності відомостей про заробітну плату особи або довідки про відсутність документів про заробіток, проте право особи на такі виплати залишається незмінним незалежно від відомостей про заробітну плату особи і субєкт владних повноважень не може обґрунтовувати відмову у страхових виплатах відсутністю таких відомостей.

Суд також звертає увагу, що оскаржувана постанова мотивована із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року (п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 16.11.2015 року) ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мало місце подання роботодавцем або потерпілим ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок.

В тексті оскаржуваної постанови та в судовому засіданні представником відповідача не було наведено відомостей, на підставі яких було встановлено подання ТОВ «ЗРГШО «Спутник», ОСОБА_3 або іншими особами свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок до ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків, у звязку із чим посилання в оскаржуваній постанові на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року є необґрунтованим. Розбіжності у відомостях щодо заробітної плати позивача та щодо сплати чи несплати його роботодавцем страхових внесків не є свідомо неправдивими відомостями про страховий випадок (нещасний випадок на виробництві).

Стосовно посилань у тексті оскаржуваної постанови на невідповідність записів у виписці з акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу та пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317 із змінами та доповненнями, встановлено, що медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Згідно із п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317 із змінами та доповненнями, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Пунктом 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що в довідці МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року невірно вказано дату 05.11.2014 року з якої встановлено ступінь втрати працездатності позивачу, така дата повинна бути визначена згідно із датою подання позивачем до МСЕК Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку та Акту № 1 про нещасний випадок, що відповідає пунктам 3, 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Суд не може погодитися із вищевказаним твердженням представника відповідача, адже на підставі аналізу пунктів 3, 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності суд дійшов висновку про те, що датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві у відсотках вважається день надходження до МСЕК документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку та Акт № 1 про нещасний випадок не є документами, що підтверджують стійке порушення функцій організму. Такими документами є медичні документи з приводу фактичних травм, яких зазнав позивач під час нещасного випадку, і вказані документи надійшли на розгляд МСЕК ще 05.11.2014 року, про що було вказано у листі Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 163 від 22.09.2015 року.

Суд також звертає увагу на те, що Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку не оскаржувало довідку МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року, у звязку із чим висновки комісії у такій довідці на підставі п. 6 Положення про медико-соціальну експертизу були обовязковими для відповідача саном на час прийняття оскаржуваної постанови, проте відповідач не взяв їх до уваги.

Таким чином судом встановлено, що постанова Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 року № 1211/515/515/1 про відмову у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг ОСОБА_7 є незаконною та необґрунтованою, тобто такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мали значення для її прийняття. У звязку із викладеним оскаржувану постанову належить скасувати.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача призначити позивачу страхові виплати відповідно до законодавства України, яке діяло на момент настання нещасного випадку 18.07.2014 року, а саме одноразову допомогу у разі втрати працездатності та щомісячні страхові виплати з 05.11.2014 року, суд враховує наступне.

В судовому засіданні представник відповідача визнала факт того, що ОСОБА_3 11.11.2015 року звернувся до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення страхових виплат, до якої було додано всі необхідні документи (акт розслідування нещасного випадку, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, тощо).

Згідно із ч. 1, 3, 7 ст. 36 Закону № 1105-XIV (ч. 1, 2 ст. 28 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року) страховими виплатами є грошові суми, які ОСОБА_4 виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сімї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 42 Закону № 1105-XIV (ч. 1, 2 ст. 34 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Щомісячна страхова виплата не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. У разі якщо потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у звязку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоровя. Визначені раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають.

У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, ОСОБА_4 проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Закону № 1105-XIV (ч. 1 ст. 35 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року) для розгляду справ про страхові виплати до ОСОБА_4 подаються:

1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть;

2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 1105-XIV (ч. 1, 2 ст. 40 Закону № 1105-XIV в редакції станом на 05.11.2014 року) страхові виплати провадяться щомісячно в установлені ОСОБА_4 дні на підставі постанови цього ОСОБА_4 або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а в разі смерті потерпілого - у місячний строк з дня смерті застрахованого особам, які мають на це право.

Суд враховує, що у довідці МСЕК серії 12 ААА № 010353 від 26.08.2015 року датою втрати позивачем працездатності за результатами первинного огляду в розмірі 70% є 05.11.2014 року, у звязку із чим позовна вимога про виплату позивачу одноразової допомоги у разі стійкої втрати працездатності та щомісячних страхових виплат з 05 листопада 2014 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню в частині призначення страхових виплат відповідно до законодавства України, яке діяло на момент настання нещасного випадку 18.07.2014 року, адже позивач звернувся із заявою про виплату страхових виплат в листопаді 2015 року, тобто тоді, коли Закон № 1105-XIV вже було викладено в іншій редакції.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання довідки МСЕК серії 12 AAA № 010353, виданої 26.08.2015 року, законною та такою, що видана без порушень норм законодавства, суд зазначає, що в Україні діє презумпція законності нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, які стосуються лише визначеного кола осіб (ч. 3 ст. 106, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 136, ч. 1 ст. 144 Конституції України).

Пунктом 6 Положення про медико-соціальну експертизу визначено, що висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації інваліда, обов'язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Із змісту пунктів 24, 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності вбачається, що рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку або до Міністерства охорони здоровя України.

У суду відсутні відомості про те, що станом на час розгляду справи довідка серії 12 AAA № 010353, видана 26.08.2015 року Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи» була оскаржена будь-якою особою, а отже така довідка є дійсною та обов'язкова для виконання, у звязку із чим позовна вимога про визнання такої довідки законною задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що сторонами не було надано доказів наявності у них документально підтверджених судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови, визнання довідки законною та зобовязання призначити страхові виплати, третя особа - Луганський комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» - задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 року № 1211/515/515/1 про відмову у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг ОСОБА_7.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_4 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, одноразову допомогу потерпілому у разі стійкої втрати працездатності та щомісячні страхові виплати з 05 листопада 2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 03 лютого 2016 року.

Суддя Д.Б. Баронін