Справа № 22-а-25010/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
Постанова ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2011 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 5 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії за минулий період

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії за минулий період.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 5 березня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і виплати недоотриманої суми пенсії за минулий період задоволено частково.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсі ОСОБА_2 як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а саме: щомісячної доплати до пенсії за проживання в зоні гарантованого добровільного у відповідності до статті 39 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі віднесеній до 4 категорії відповідно до ст.. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

д

катастрофи у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 01.06.2008 року з врахуванням раніше отриманих сум таких виплат та з послідуючим їх перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати та пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане судове рішення Управлінням Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області подано апеляційну скаргу у якій ставиться питання про його скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, шо апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області як непрацюючий пенсіонер та має статус громадянина 4 категорії, який постійно проживає на території радіоекологічного контролю і статус дитини війни.

Згідно з даними паспорту громадянина України позивач з 1983 року проживає в смг.Рокитне, віднесеному до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Абзацом четвертим частини першої статті 39 Закону України № 796-Х1І від 28 лютого 1991 року "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'Чу редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі -Закон України № 796- XII від 28 лютого 1991 року) передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищується на одну мінімальну заробітну плату.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 51 Закону України № 796-Х11 від 28 лютого 1991 року особам, віднесеним до категорії 4, Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що на виконання статей 39 та 51 Закону У країни № 796-Х И від 28 лютого 1991 року розрахунок виплат позивачу здійснювався на підставі Постанови Кабінету Міністрів України віл 26 липня 1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи"та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів. Фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Зазначеними Постановами уряду всупереч вимогам Закону України № 796-Х11 від 28 лютого 1991 року (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню статті 39, 51 Закону України №796-Х1І від 28 лютого 1991 року.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни*1 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, відповідно до положень вказаного Закону пенсія позивача повинна виплачуватись зі збільшенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про

внесення змін до деяких законодавчих актів України"від 28.12.2007 р.

були внесені зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від

22.05.2008року положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"шодо внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Відповідно до вимог 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З моменту ухвалення рішень Конституційним Судом України бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі є протиправною.

За вказаних обставин колегія суддів Апеляційного суду Київської області зазначає, що перерахунок пенсії позивачу, як дитині війни необхідно здійснювати з урахуванням вказаного рішення Конституційного Суду України, а саме з 22.05.2008 року.

І Іерерахунок пенсії та додаткової пенсії, передбачених ст.. 39,51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» також міг бути проведений не раніше 22 травня 2008 року.

Разом з тим, при ухваленні рішення, судом першої інстанції не було враховано причини та наслідки пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За загальним правилом, встановленим ст. 99 КАС України позивач має право звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав в межах річного строку.

Позивач звернувся за захистом своїх прав 5 лютого 2010 року та просив поновити строк звернення до суду. При цьому поважних причин для поновлення цього строку не зазначив.

Користуючись правом, наданим ч. 1 ст. 100 КАС України представник відповідача у своїх письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду та з цієї підстави просив відмовити позивачу у задоволенні вимог.

У відповідності до п. 14 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року у разі відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску' строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку. При цьому такий висновок суду повинен міститися в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 1 червня 2008 року по 5 лютого 2009 року знаходяться поза межами сіроку звернення до суду.

Враховуючи наведене, постанова суду підлягає скасуваню з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позову у межах строку звернення до суду.

Вимоги позивача про проведення в подальшому перерахунок пенсії не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають змісту законодавства, адже судове рішення має бути наслідком чинного правового регу лювання.

Керуючись ст.ст. 197, 198,201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитянському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 5 березня 2010 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2) як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а саме: щомісячної доплати до пенсії за проживання в зоні гарантованого добровільного у відповідності до статті 39 Закон> України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особі віднесеній до 4 категорії відповідно до ст.. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 5 лютого 2009 року по 5 березня 2010 рок) з врахуванням раніше отриманих сум таких виплат .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бутн^оскаржена до вищого адміністративного суду України протягом діКуииґГ'и днів.

Головуючий

Судді