Справа № 803/3881/15
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 803/3881/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТМ Агросервіс до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000085/2 від 01.10.2015 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00072 від 01.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТМ Агросервіс (далі ТзОВ ДТМ Агросервіс, позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС (далі відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 року № 205000011/2015/000085/2, картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.10.2015 року № 205070000/2015/00072 та зобовязання прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2015 року позивачем через декларанта для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, було подано товар плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 11500,00 євро, придбаного підприємством згідно контракту №15/09/2015-01 від 15 вересня 2015 року, укладеного з компанією MYGROUP Services.r.o. Чеська республіка, та подано митну декларацію №205070001/2015/015866 та декларацію митної вартості за формою ДМВ-1 від 29.09.2015 року. При цьому зазначає, що підприємством через декларанта надано усі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару.

Проте, 01 жовтня 2015 року відповідачем - Волинською митницею ДФС було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205070000/2015/00072, у зв'язку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 ВМД, у відповідності до рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000085/2 від 01 жовтня 2015 року.

Згідно рішення про коригування митної вартості відповідачем, за резервним методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України було визначено митну вартість товару: плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN у розмірі 20282,25 Євро.

Позивач зазначає, що ним в повному обємі було подано необхідні документи, для визначення вартості товару за ціною визначеною у договорі.

До винесення рішення про коригування митної вартості №205000011/2015/000085/2 від 01 жовтня 2015 року на вимоги, що надсилались відповідачем, ТзОВ ДТМ Агросервіс було надано додаткові документи: комерційну пропозицію (прайс-лист), платіжний документ про предоплату, декларацію країни експорту, закупівельну фактуру, експертний висновок Волинської ТПП, виписку з бухгалтерської документації, платіжне доручення, яке містить реквізити, що дадуть змогу ідентифікувати оплату за дану поставку товару.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що Волинською митницею ДФС безпідставно застосовано шостий метод визначення митної вартості товару (резервний метод), оскільки для митного оформлення товару було надано достатньо документів для підтвердження митної вартості за першим методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, зазначає, що відповідач не зазначив достовірних підстав для застосування відразу резервного методу визначення митної вартості товару, та обґрунтування того, чому неможливо застосувати інші методи визначення митної вартості товарів.

В процесі прийняття рішення про коригування митної вартості було використано лише інформацію, наявну в митному органі із врахуванням МД №902030001/2015/310696 від 13.08.2015. Дані, зазначені у даній митній декларації, не можуть в повній мірі відображати правильність прийнятого митним органом рішення про визначення митної вартості товару та неможливості застосувати інші методи визначення митної вартості товару та ставити під сумнів правильність визначеної митної вартості товару позивачем. Вважають, що Волинська митниця не обґрунтувала та не довела неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначила у своєму рішенні номер та дату митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. З врахуванням зазначеного, вважають що прийняті рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

З метою пропуску товару на митну територію України, декларантом від імені позивача було подано нову декларацію №205070001/2015/013805 від 28.10.2015 року, за якою товар було розмитнено та випущено у вільний обіг під гарантію.

У звязку з розмитненням товару на основі ціни, зазначеної в рішенні про коригування митної вартості, позивачем було сплачено надмірні суми до бюджету: ввізного мита на 11104,74 грн. та ПДВ на 46639,89 грн.

На підставі вищевикладеного, просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 року № 205000011/2015/000085/2, картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.10.2015 року № 205070000/2015/00072, та зобовязати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету надмірно сплачених позивачем митних платежів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Волинської митниці ДФС, в судовому засіданні позов не визнав. В письмових запереченнях (а.с. 84-92) наголошував на тому, що посадовою особою Волинської митниці ДФС під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки поданих для здійснення митного контролю документів було встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності.

Представник відповідача зазначив, що позивачем 25.09.2015 року подавалась митна декларація №205070000/2015/015265, до якої було додано рахунок-фактуру (інвойс) від 25.09.2015 року №0030/2015, відповідно до якої вартість товару плуга LEMKEN, становила 19950,00 євро, проте вказана декларація була анульована позивачем, і було оформлено нову декларацію, до якої було надано рахунок-фактуру (інвойс) під тим же самим номером і від тієї самої дати, проте вартість вказаного товару плуга, вже становила 11500,00 євро. У звязку з вказаними неточностями та спрацюванням автоматичної системи ризиків, для підтвердження митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи. Надані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містили розбіжності, а тому позивачу знову було запропоновано надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації та платіжне доручення, яке містить реквізити, що нададуть змогу ідентифікувати оплату за дану поставку товару. На вказану вимогу митниці було подано виписку з бухгалтерської документації від 30.09.2015 року та платіжне доручення від 22.09.2015 року №60.

Представник відповідача зазначив, що з аналізу наданого позивачем платіжного доручення неможливо встановити, що це є оплата за поставку наявного товару. Крім того, зазначив, що відповідно до наданої декларантом фактури на закупівлю товару від 22.09.2015 року №22150130 постачальником товару позивачеві, компанією MYGROUP Services.r.o. вказаний товар (плуг LEMKEN), було придбано за вищою ціною, ніж продано ТзОВ ДТМ Агросервіс, а твердження позивача про вигоду постачальника внаслідок отримання відшкодування з ПДВ є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

Також представник відповідача зазначив, що поставка товару здійснювалась на умовах СІР Луцьк, а тому витрати на перевезення товару, його страхування, навантаження, покладаються на Продавця, та мали бути включені до ціни товару, тобто до його фактурної вартості. Аналіз поданих позивачем інвойсу №0030/2015 від 25.09.2015 року та фактури на закупівлю від 25.09.2015 року №22150130 свідчить про не включення до митної вартості таких складових як витрати на перевезення, навантаження та страхування.

На підставі викладеного позивачу відмовлено у митному оформлені товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Вважає, що в даному випадку митний орган діяв в межах наданих повноважень із дотриманням ст.ст.52-54,59-63 МК України, а тому оскаржувані рішення є правомірними. На підставі вищевикладеного просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів та підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 15 вересня 2015 року між ТзОВ ДТМ Агросервіс (покупець) та компанією MYGROUP Services.r.o. (продавець) укладений контракт №15/09/2015-01 за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї, на умовах, які в кожному окремому випадку визначаються в специфікації. Оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати, або по факту поставки товару, якщо інші умови оплати не визначені в специфікації (а.с. 42-44).

Між сторонами 15 вересня 2015 року було підписано Специфікацію №1 до контракту №15/09/2015-1, відповідно до якої визначалась партія товарів, які підлягали поставці покупцю із зазначенням їх кількості та ціни. (а.с. 45-46).

Судом встановлено, що 25 вересня 2015 року підприємством через декларанта для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, Волинській митниці ДФС було подано пакет документів на товар - плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 19950,00 євро., придбаного підприємством згідно контракту контракту №15/09/2015-01 від 15 вересня 2015 року, укладеного з компанією MYGROUP Services.r.o., інвойс №0030/2015 від 25.09.2015, та подано митну декларацію №205070000/2015/015265 (а.с. 118), 28.09.2015 року вказана митна декларація була анульована декларантом.

28.09.2015 року декларантом було подано нову митну декларацію №205070000/2015/015640, до якої було додано аналогічний інвойс за №0030/2015 від 25.09.2015, із зазначенням вартості товару «плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт.» в розмірі 11500,00 євро. (а.с. 112-115).

29.09.2015 року декларантом для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, Волинській митниці ДФС було подано пакет документів на товар - плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 11500,00 євро., придбаного підприємством згідно контракту №15/09/2015-01 від 15 вересня 2015 року, укладеного з компанією MYGROUP Services.r.o., інвойс №0030/2015 від 25.09.2015, та подано митну декларацію №205070000/2015/015866 та декларацію митної вартості за ДМВ -1 від 29.09.2015 року.

Судом встановлено, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару були подані наступні документи: контракт №15/09/2015-01 від 15 вересня 2015 року, специфікацію №1 від 25.09.2015 року до контракту, інвойс №0030/2015 від 25.09.2015 року, лист компанії MYGROUP Services.r.o від 29.08.2015 про допущення помилки щодо ваги товару, декларацію про відповідність продукції вимогам технічних регламентів від 29.09.2015 року № UA.029.D.00495-15, міжнародну транспортну накладну (CMR) №125 від 25.09.2015 року.

В графі 42 вантажно-митної декларації №205070000/2015/015866 позивачем було вказано митну вартість товару у розмірі 11500,00 євро, визначену за ціною контракту відповідно до наданих документів. (а.с. 15).

Посадовою особою митного органу електронним повідомленням № 1 від 29.09.2015 року було повідомлено позивача про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: комерційну пропозицію (прайс-лист), платіжний документ про предоплату, декларацію країни експорту, інші документи, наявні у декларанта для підтвердження митної вартості.

На виконання вимог митниці позивачем було надано: комерційну пропозицію (прайс-лист) №б/н від 20.09.2015 року, платіжний документ про передоплату №60 від 22.09.2015 року, декларацію країни експорту №15CZ5300002GDFXHB0 від 29.09.2015 року, та повідомлено про неможливість надання прас-листа від виробника через відсутність прямого контакту з ним.

Митним органом 29.09.2015 року було повторно направлено позивачеві повідомлення за №2, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: закупівельну фактуру, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на повідомлення №2 декларантом було надано наступні документи: закупівельну фактуру №22150130 від 25.09.2015 року, експертний висновок Волинської ТПП №В-745 від 30.09.2015 року, та вказано про неможливість подання розрахунку ціни (калькуляції) через відсутність прямого звязку з виробником товару.

30.09.2015 року декларант отримав повідомлення №3 від Волинської митниці ДФС про надання документів на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації, платіжного доручення, яке містить реквізити, що дадуть змогу ідентифікувати оплату за дану поставку. У відповідь на вказане повідомлення декларант подав виписку з бухгалтерської документації №б/н від 30.09.2015 року та платіжне доручення №60 від 22.09.2015 року.

Судом встановлено, що 01.10.2015 року відповідачем - Волинською митницею ДФС було відмовлено у митному оформлені товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №205070000/2015/00072, у зв'язку з отриманням рішення спеціалізованого підрозділу про коригування митної вартості, та запропоновано привести рівень митної вартості товару в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000085/2 від 01.10.2015 року (а.с.10-13).

Як зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000085/2 від 01.10.2015 року відповідачем було визначено митну вартість товару «плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт.» за ціною 20282,25 євро. Різниця між митною вартістю, визначеною митницею та митною вартістю визначеною декларантом за першим методом складає 8782,25 євро.

При цьому у рішенні про коригування митної вартості вказано, що для підтвердження митної вартості надано документи які не містять всіх даних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, вони містять розбіжності. Зазначено, що декларантом уже подавалась митна декларація з аналогічним інвойсом за №0030/2015 від 25.09.2015 року, проте в ній було зазначено вартість товару (плуга LEMKEN) в розмірі 19950,00 євро., яка була анульована декларантом, і було оформлено нову митну декларацію, в якій було зазначено вартість товару - 11500,00 євро. Також вказано, що надане декларантом платіжне доручення №60 від 22.09.2015 року на суму 80000,00 євро не містить реквізитів, що дають змогу ідентифікувати оплату за дану поставку товару. Крім того, зазначено, що відповідно до наданої декларантом фактури від 25.09.2015 року №221501330, компанія MYGROUP Services.r.o.( постачальник), придбала товар, який продає позивачу, за ціною 12100,00 євро, в той час як декларантом заявлено ціну вказаного товару в розмір 11500,00 євро. Податковий орган також зазначив, що наданий декларантом експертний висновок Волинської ТПП №В-745 від 30.09.2015 року не містить інформації про якісні та вартісні характеристики товару, а лише вказує на контрактну вартість, а тому неможе бути використаний для підтвердження заявленої декларантом митної вартості. Враховуючи наведене, митну вартість визначено за шостим (резервним) методом (стаття 64 Митного кодексу України) на підставі цінової інформації МД №902030001/2015/310696 від 13.08.2015 яка наявна в митного органу (а.с.13).

З метою пропуску товару позивачем через свого декларанта було подано для митного оформлення нову ВМД №205070001/2015/013805 від 28.10.2015 року, за якою товар було розмитнено та випущено у вільний обіг під гарантію. (а.с. 34).

Надаючи правову оцінку рішенню Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000085/2 від 01.10.2015 року та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00072 від 01.10.2015 року суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами частин першої та другої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. Декларація митної вартості подається, зокрема, у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Частинами 1,3 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч.4.ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Відповідно до п.2,3 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Відповідно до ч.1,2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Так, статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларуючи договірну вартість товару згідно з ВМД №205070000/2015/015866, тобто, за основним (першим) методом, встановленим статтею 57 Митного кодексу України, позивач керувався умовами договору (контракту) №15/09/2015-01 від 15.09.2015 року та специфікацією №1 від 25.09.2015 року до контракту. (а.с.9-12).

Відповідач зазначив, що з поданих для митного оформлення документів у відповідача виникли сумніви, щодо правильності зазначення митної вартості товару, оскільки в поданих документах було виявлено розбіжності у зазначенні ціни товару, що ввозився на митну територію України.

За правилами статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Вищезазначені документи подавались декларантом до митного оформлення.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, Волинською митницею ДФС встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності.

Зокрема, відповідачем зазначено, що декларантом уже подавалась митна декларація, з аналогічним інвойсом за №0030/2015 від 25.09.2015 року, проте в ній було зазначено вартість товару в розмірі 19950,00 євро. Вказана декларація пізніше була анульована і було оформлено нову митну декларацію, в якій було зазначено вартість товару - 11500,00 євро. Також надане декларантом платіжне доручення №60 від 22.09.2015 року на суму 80000,00 євро не містить реквізитів, що дають змогу ідентифікувати оплату за дану поставку товару. Крім того, відповідно до наданої декларантом фактури від 25.09.2015 року №221501330, компанія MYGROUP Services.r.o.(постачальник), придбала товар, який продає позивачу, за ціною 12100,00 євро.

Суд зазначає, що розбіжності виявлені митним органом в платіжних документах, що стосуються оцінюваного товару, рахунках-фактурах (інвойсах) та специфікації, яка є невід'ємною частиною зовнішньоекономічного контракту. Всі вказані документи перелічені у ч. 2 ст. 53 МК України, є обов'язковими для подання та стосуються числового значення товару, заявленого до митного оформлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що у митниці були наявні правові підстави для витребування у декларанта додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.

Як зазначалося вище, митним органом було витребувано у декларанта комерційну пропозицію (прайс-лист), платіжний документ про передоплату, декларацію країни експорту, інші документи, наявні у декларанта для підтвердження митної вартості, закупівельну фактуру, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та розрахунок ціни (калькуляцію), виписки з бухгалтерської документації, платіжного доручення, яке містить реквізити, що дадуть змогу ідентифікувати оплату за дану поставку.

На виконання вимог митниці декларантом додатково подані комерційну пропозицію (прайс-лист), платіжний документ про передоплату, декларацію країни експорту, закупівельну фактуру, експертний висновок Волинської ТПП, виписку з бухгалтерської документації та платіжне доручення.

Однак, надані декларантом документи Волинською митницею ДФС не взято до уваги за причин розбіжності інформації, яка в них міститься, для визначення митної вартості товарів, і тому 01.10.2015 року відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товару та скоригувала митну вартість за шостим (резервним) методом (а.с.12-13).

Суд не погоджується із вказаними доводами Волинської митниці виходячи із наступного.

Як зазначено у рішенні про коригування митної вартості, до митного оформлення було подано документи, що містять розбіжності в ціні товару, з наданого платіжного доручення неможливо встановити що оплата проводилась саме за товар, що проходить митне оформлення. Крім того, з наданої закупівельної фактури вбачається, що постачальник товару придбав його за більшою ціною, ніж продав декларанту, що є економічно необґрунтованим, а висновок, підготовлений спеціалізованою експертною організацією не містить інформації про якісні та вартісні характеристики товару, і не може бути використаний для підтвердження заявленої декларантом вартості, а тому митну вартість визначено за шостим (резервним) методом.

Проте суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки дослідивши у сукупності всі подані декларантом документи, можливо дійти висновку, що ціна товару яка задекларована, є обґрунтованою, та відповідає дійсності.

ТзОВ ДТМ Агросервіс до митного оформлення подано достатній перелік визначених законом документів для визначення митної вартості товару за першим методом ціною договору.

Зокрема, в матеріалах справи міститься комерційна пропозиція (прайс-лист) №б/н від 20.09.2015 року, платіжний документ про передоплату №60 від 22.09.2015 року, декларація країни експорту №15CZ5300002GDFXHB0 від 29.09.2015, закупівельна фактура №22150130 від 25.09.2015 року, експертний висновок Волинської ТПП №В-745 від 30.09.2015 року, виписка з бухгалтерської документації №б/н від 30.09.2015 року та платіжне доручення №60 від 22.09.2015 року, які на думку суду дають підстави достовірно визначити вартість товару за ціною договору.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на різницю в цінах декларованого товару (плуга LEMKEN) в інвойсах та деклараціях, що подавались декларантом, та неможливість встановити факт оплати за придбаний товар за платіжним дорученням №60 від 22.09.2015 року, оскільки вказане спростовано наступними документами: листом від іноземного постачальника компанії MYGROUP Services.r.o. (а.с. 59), та доданими до нього копіями виписки з банку та копіями обліку з ПДВ з належним перекладом на українську мову (а.с. 60-67). Вказаними документами додатково підтверджено ціну декларованого товару в розмірі 11500,00 євро.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що згідно укладеного контракту і долученої до нього специфікації, платіжним дорученням № 60 від 22.09.2015 року було оплачено всю партію товару, яка по ньому поставлялась без розділення по кожному виду товару.

Про підтвердження оплати товару даним платіжним дорученням свідчить і лист від іноземного постачальника компанії MYGROUP Services.r.o. (а.с. 59), та додані до нього копії виписки з банку та копіями обліку з ПДВ з належним перекладом на українську мову (а.с. 60-67).

Згідно даного платіжного доручення були розмитнені інші товари, які поставлялись по даному контракту (який укладено на багаторазові поставки) і у митниці не виникло ніяких сумнівів щодо правильності оплати інших товар при їх митному оформленні і вони були оформлені.

Сума зазначена у платіжному дорученні не виходить за рамки товарів які розмитнювалися позивачем, згідно укладеного контракту. У даному випадку іншого платіжного доручення, яке б підтверджувало оплату за вказаний плуг у позивача не має.

Позивач не виписував інвойс, а тому можливі допущені у ньому помилки продавцем не можуть свідчити про те, що декларантом невірно зазначено вартість товару, зважаючи на ту обставину, що продавцем підтверджено суму придбаного товару в подальшому.

Крім того, суд зазначає, що у декларанта є надане законом право анулювати подану митну декларацію у звязку з допущеними помилками.

У судовому засіданні відповідачем митницею не подано жодного доказу того, що в нього виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосувати 1 метод визначення митної вартості товару.

Волинською митницею в даному випадку не було доведено, що мало місце не підтвердження декларантом документально заявленої ним митної вартості товару і що таке не підтвердження викликало сумніви щодо правильності застосування декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору.

Відтак, є помилковим посилання митного органу на розбіжності у наданих декларантом документах для підтвердження митної вартості, оскільки, на думку суду, наданих декларантом документів достатньо для визначення митної вартості товару за першим методом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було надано митному органу документи, за якими можна визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту), а тому висновки Волинської митниці ДФС щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару (плуга LEMKEN) є необґрунтованими.

В процесі прийняття рішення митним органом було використано лише інформацію та дані, відображені у МД №902030001/2015/310696 від 13.08.2015 року, що не може в повній мірі відображати правильність прийнятого митним органом рішення про визначення митної вартості товарів та неможливості застосувати інші методи визначення митної вартості товару та ставити під сумнів правильність визначеної митної вартості товару позивачем.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано декларантом, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не дає підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Крім того, суд звертає увагу, на ту обставину, що у зазначеній митницею декларації МД №902030001/2015/310696 від 13.08.2015 року розмитненню підлягав товар «8 корпусний плуг», а в нашому випадку товар «7 корпусний плуг», що також може впливати на правильність визначення митної вартості товарів.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про правомірність винесених рішень з посиланням на розбіжності у наданих позивачем витребовуваних в нього документах оскільки вказане не спростовує висновків про правильність декларування митної вартості товару, зроблених на основі сукупності наданих позивачем документів.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на відсутність документів, що містять відомості про вартість перевезення, навантаження та розвантаження товару, так як постачання товару здійснювалось Інкотермс 2010, СІР Луцьк, а тому вказані витрати покладаються на постачальника та включенні в ціну контракту.

Суд не заперечує права митного органу щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім того, на думку суду, відмова з цих підстав у митному оформленні товару повинна мати місце не з формальної підстави (розбіжність в документах), а лише тоді, коли подані документи в своїй сукупності не дають митному органу правильно визначити митну вартість товару, чого в даному випадку немає.

Як встановлено частиною 7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто в будь-якому випадку рішення митного органу повинно бути належно мотивованим та доведеним.

Жодний із доказів, досліджених судом, не вказує на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС щодо застосування резервного методу визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, ТзОВ ДТМ Агросервіс, позивач) в порядку та у строки передбачені Митним кодексом України надало належні та допустимі докази для підтвердження митної вартості товару плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 11500,00 євро, однак Волинська митниця ДФС неправомірно винесла рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 року № 205000011/2015/000085/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.10.2015 року № 205070000/2015/00072.

Як визначено частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, Волинською митницею ДФС не доведено, як субєктом владних повноважень правомірності прийнятого оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 01.10.2015 року № 205000011/2015/000085/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.10.2015 року № 205070000/2015/00072., а тому позов ТзОВ ДТМ Агросервіс у частині визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог ТзОВ ДТМ Агросервіс про зобов'язання відповідача прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно з приписами частини третьої зазначеної статті, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до приписів частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

На виконання частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України розроблено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618.

Розділом III зазначеного Порядку передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 882/1188), затверджений спільним наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 882/1188

Пунктом 7 Порядку № 882/1188 передбачено, що орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства. Місцевий фінансовий орган у строк не пізніше ніж протягом двох робочих днів здійснює погодження отриманих висновків шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, засвідченим печаткою, та повертає їх згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Міндоходів.

Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (п. 10 Порядку № 882/1188).

Ці нормативно-правові акти не передбачають повернення помилково та/або надмірно сплачених обовязкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, повязаних з розмитненням і справлянням платежів.

Крім того, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

У даному випадку законодавством встановлено чіткий алгоритм дій щодо повернення таких платежів.

На даний час позивачем оспорюється правомірність винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості та картки відмови. З приводу повернення платежів до митного органу позивач не звертався і будь-яких рішень з цього приводу митним органом не приймалося.

Тобто, суд вважає, що на даний час право позивача на повернення вказаних сум не порушено відповідачем, а тому вимога про зобовязання відповідача подати такий висновок є передчасною, та в межах поданого позову вирішена бути не може, оскільки в такому випадку суд перебирає на себе повноваження митного органу.

На думку суду, такий спосіб захисту порушеного права є можливим, коли митним органом, при наявності поданої заяви та відповідних рішень, які підтверджують факт надмірно сплачених платежів, не виконуються покладені на нього функції, вчиняється бездіяльність і така бездіяльність є предметом окремого судового розгляду.

Отже, у задоволенні позову про зобов'язання відповідача прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів суд відмовляє, оскільки вимога заявлена передчасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2436,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 375 від 23.12.2015 року (а.с. 73).

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000085/2 від 01.10.2015 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00072 від 01.10.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТМ Агросервіс за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 2436,00 гривень (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 02 лютого 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк