Справа № 760/20316/15-а
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-23/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві Міністерства внутрішніх справ України рядового міліції Костюченко Марини Анатоліївни, третя особа: Управління патрульної служби у м. Києві Міністерства внутрішніх справ України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10.11.2015 року звернувся з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 951856 від 28.09.2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві рядовим міліції Костюченко М.А., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

За результатами розгляду його скарги на дану постанову Управління патрульної служби у м. Києві листом 19.10.2015 року вважало, що відсутні достатні підстави для скасування постанови.

Відповідно до вказаної постанови 28.09.2015 року приблизно о 14 год. 22 хв. позивач, керуючи автобусом марки Богдан А091, номерний знак НОМЕР_1, виїхав на відокремлену від проїзної частини трамвайну колію, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Разом з тим, позивач мотивував тим, що рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КпАП України, є незаконним, т. я. описані у постанові обставини вчинення правопорушення не відповідають фактичним обставинам події, оскільки в дійсності він не порушував правил дорожнього руху, а, рухаючись вздовж трамвайної колії разом з іншими транспортними засобами, об'їжджав місце ДТП.

На підставі зазначеного, позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права, а тому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні заперечували проти позову, вказуючи на те, що дії позивача містять ознаки вчинення ним адміністративного правопорушення, що підтверджується такими доказами, як протокол про адміністративне правопорушення, показами свідків та поясненнями інспектора патрульної служби, на підставі яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В подальшому відповідач та представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися та причини неявки не повідомили, що відповідно до ч.ч.2,4 ст.128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає, що справу можна розглянути у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.09.2015 року відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві рядовим міліції Костюченко М.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 951133 28.09.2015 року о 14 год. 22 хв. ОСОБА_1, керуючи автобусом марки Богдан А091, номерний знак НОМЕР_1, виїхав на відокремлену від проїзної частини трамвайну колію, чим порушив вимоги п. 11.9 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до постанови ПС2 № 951856, винесеної інспектором патрульної служби 28.09.2015 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно ж до п. 11.9 правил дорожнього руху забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Однак з рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП України позивач категорично не погодився та зазначав, що жодних вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, він не порушував, не здійснював виїзд на відокремлену від проїзної частини трамвайну колію, тому, застосування до нього пункту 11.9 правил дорожнього руху є незаконним та не відповідає дійсним обставинам справи.

Щодо порушення 11.9 ПДР України, то позивач вказував на те, що він не виїжджав на трамвайну колію зустрічного напрямку, що вона не відокремлена від проїзної частини, жодного знаку або дорожньої розмітки, що забороняли би виїзд на трамвайну колію не було встановлено, тому застосування до нього відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КпАП України, на підставі, нібито, порушення ним п. 11.9 ПДР України також є незаконним та не відповідає дійсним обставинам справи.

Між тим, згідно з п.11.8. Правил по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об'їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об'їзду, без виїзду на трамвайну колію.

В свою чергу, представником відповідача не зазначено доказів на підтвердження того, що дійсно позивачем були порушені правила дорожнього руху, а саме п. 11.9 ПДР України, яке виявилося у виїзді автобусу Богдан А091 на відокремлену від проїзної частини трамвайну колію, яким чином були порушені вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України, не було підтверджено доказами усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому слід зазначити, що ч. 1 ст. 122 КпАП України встановлена відповідальність лише у випадку вчинення порушень, перелік яких міститься в цій нормі, серед яких немає такого порушення, яке вказано в протоколі та постанові у справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2015 року, винесену інспектором патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві рядовим міліції Костюченко М.А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зважує на те, що відповідачем не викладено жодних ґрунтовних заперечень та не надано жодних належних доказів правомірності дій з прийняття оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення та на спростування доводів, викладених в поясненнях позивача, що підтверджуються матеріалами справи та наведеними законодавчими нормами.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ч.1 ст. 247 КпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тому суд у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, вважає за необхідне провадження по справі відносно нього закрити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 122, 247, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві Міністерства внутрішніх справ України рядового міліції Костюченко Марини Анатоліївни, третя особа: Управління патрульної служби у м. Києві Міністерства внутрішніх справ України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 951856 від 28.09.2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором патрульної служби роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної служби у м. Києві Міністерства внутрішніх справ України рядового міліції Костюченко М.А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 122 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 255,00 грн. суми штрафу, сплаченого згідно з квитанцією №109 від 30.10.2015 року на р/р №0001.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: