Справа № 804/14893/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТА" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В подальшому, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» замінено первинного відповідача на Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Перевіркою встановлено порушення:
п.286.4 ст.286 розділу XIII Податкового кодексу України призвело до заниження розміру податкового зобов'язання по орендній платі за землю в розмірі 194675,8 грн. за період з червня по жовтень 2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Дніпропетровської міської ради № 39/35 від 06.08.2008р."Про внесення змін до рішень міської ради та її виконавчого комітету у галузі земельних відносин, приведення деяких рішень міської ради з питань передачі земельних ділянок та діючих договорів оренди у відповідність до вимог чинного законодавства" до моменту прийняття рішення про внесення змін в рішення міської ради від 06.12.2006р №4/8 „Про ставки річної орендної плати за земельні ділянки" встановлено річну орендну плату за користування ділянками в розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України „Про оренду землі", незалежно від мети використання.
З 01.01.2011р. набув чинності Податковий Кодекс України, відповідно до статті 288 якого, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої-земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (п.п.288.5.1, п.288.5 ст.288 ПКУ).
З метою приведення рішень Дніпропетровської міської ради та її виконавчого комітету у галузі земельних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 216/8 від 02.02.2011р.
Пунктом 1 зазначеного рішення встановлено річну орендну плату за користування земельними ділянками у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Податковим кодексом України, незалежно від мети використання.
Відповідачем 21.10.2014р. отримана інформація від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровської області інформація щодо дати вводу об'єктів в експлуатацію, а саме:
У зв'язку з тим, що ТОВ „Підприємство гаражного і технічного обслуговування" з 08.01.2013р. визнано банкрутом, підприємство нараховує та сплачує земельний податок по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „0,5". Починаючи з 11.10.2013р. по теперішній час нараховує та сплачує земельний податок по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „2,5".
Підприємство нараховує та сплачує орендну плату за землю у 2013р. по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „0,5". Починаючи з 11.10.2013р. по теперішній час нараховує та сплачує орендну плату за землю по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „2,5".
Підприємство нараховує та сплачує орендну плату за землю у 2013р. по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „0,5". Починаючи з 11.10.2013р. по теперішній час нараховує та сплачує орендну плату за землю по коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки - „2,5".
Так, на думку відповідача, ТОВ «Аста» повинно сплачувати орендну плату за період з 18.06.13 по 11.10.13 по коефіцієнту функціонального використання 2.5, оскільки об'єкт прийнято в експлуатацію 18.06.13 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Орендні відносини в Україні регулюються Законом України від 06.10.98 № 161-XIV "Про оренду землі" (далі - Закон №161), статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 5 Закону № 161 встановлено, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право користування земельною ділянкою.
Згідно зі статтею 13 Закону № 161 договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний передати орендареві земельну ділянку у користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону № 161).
Згідно зі статтею 21 Закону № 161, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п.14.1.72, 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю, це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до пп.269.1.2 п.269.1 ст.269, п.п. 288.1 - 288.5 ст.288 ПК України платниками податку є землекористувачі, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;
- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.
Таким чином, на розмір орендної плати впливає нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена відповідно до вимог законодавства.
Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами;
Нормативним документом, який регламентує механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів є Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів. затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11 (далі Порядок №18/15/21/11).
Пунктом 1.3. Порядку №18/15/21/11 встановлено, що нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Пунктом 3.1. Порядку №18/15/21/11 визначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Пунктом 3.5. Порядку №18/15/21/11 передбачено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.
Згідно матеріалів справи, під час будівництва торговельно-розважального комплексу Позивач - ТОВ «АСТА» сплачувало орендну плату за коефіцієнтом - 0,5.
18 червня 2013р. Позивачем отримано Сертифікат про відповідність закінченого будівництва об'єкта.
24 вересня 2013р. Позивачем отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САК № 076903, на будівлі та споруди громадського-торговельного комплексу Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Газети Правда, буд.31Д.
Фактичне комерційне використання торговельного комплексу «Наша Правда», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда», буд. 31 почалося з моменту прийняття об'єкту на баланс та введення в експлуатацію торговельного комплексу відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТА» № 30 від 11.10.2013 року, у зв'язку з тим, що до 11.10.2013 року в торговельному комплексі проводилися ремонтно-оздоблювальні роботи та використання торговельних площ було неможливе у зв'язку з виконанням будівельних робіт.
На підтвердження вищевказаного позивачем надано акти приймання-передачі об'єктів до договорів оренди нежитлових приміщень.
З огляду на вищевикладене, оскільки коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності (п.3.5 Порядку №18/15/21/11), суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності застосовувати коефіцієнт функціонального використання 2.5 після 11.10.2013 року, тобто фактичного комерційного використання торговельного комплексу.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3651,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова