Справа № 135/1377/15-а
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1377/15-а
Провадження у справі № 2-а/135/79/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 р. м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі судового засідання Марченко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2В та ОСОБА_3,

представників третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс»: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ладижинської міської ради, третьої особи КП «Ладжитлосервіс» про скасування рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП «Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив скасувати рішення Виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення».

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що розрахунки тарифів на житлово-комунальні послуги по обслуговуванню будинків і прибудинкових територій(надалі тарифи), які затвердив виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області своїм рішенням від 22.10.2014 року за № 316, не відповідають вимогам «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», оскільки розраховані не по формулам, затвердженим названим вище Порядком; тарифи не розраховані окремо по кожному будинку; при розрахунку тарифів не дотримано принципу прозорості.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Надав детальні, послідовні та обґрунтовані пояснення з підстав зазначених в позові. При цьому оперував нормативними актами і здійснював порівняльний аналіз щодо застосування цих нормативних актів при розробленні і затвердженні названих вище тарифів.

Представники відповідача: ОСОБА_2В та ОСОБА_3, а також представники третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс»: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали і показали, що розрахунки тарифів на житлово-комунальні послуги по обслуговуванню будинків і прибудинкових територій проведені у відповідності до вимогам «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»; рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення» прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормативними актами та законами України.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Частиною 2 ст.171 КАС України закріплено право оскаржити нормативно-правовий акт особами, щодо яких його застосовано, а також особами, які є субєктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до ч.3 ст.8 і ч.2 ст.55 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії(ч.3ст.8); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування(ч.2ст.55).

Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ст.99 КАС України).

Із наданих позивачем доказів: заяви на імя директора КП «Ладжитлосервіс» від 25.08.2015 року(а.с.12), відповіді на заяву № 735 від 23.09.2015 року(а.с.13), клопотання про поновлення строку зверненя до суду(а.с.15) видно, що про порушення його прав, як споживача житлово-комунальних послуг, тобто порушення його прав на оплату послуг за економічно обґрунтованими і сформованими відповідно з вимогами діючого законодавства, встановленими відповідно до вимог «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифами йому стало відомо 23.09.2015 року, коли на його письмовий запит була надана відповідь від КП «Ладжитлосервіс». У звязку з цим ухвалою суду, при відкриті провадження в цій справі, позивачеві поновлено строк звернення до суду з позовом.

Із рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення»( а.с.6) видно, що дане рішення стосується встановлення тарифів на житлово комунальні послуги для фізичних осіб, які проживають у місті Ладижин.

Із ксерокопії паспотрта ОСОБА_1Д.(а.с.14) видно, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звідси слідує, що оскаржуване рішення може впливати на права, свободи та інтереси позивача.

З аналізу вище приведених норм законів і доказів видно, що ОСОБА_1 є належним позивачем у цій справі, він має право на судовий захист і він своєчасно звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом свого права на оплату житлово-комунальних послуг за економічно обґрунтованими тарифами.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Аналогічне положення міститься в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження стосовно встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Згідно із частиною 6 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною 2 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

У п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України зазначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізу приведених норм закону видно, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради є субєктом владних повноважень, уповноважиним затверджувати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Із копії рішення № 316 від 22.10.2014 року(а.с.6) видно, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради скористався наданими йому правами і ухвалив вище назване рішення, яким встановив КП «Ладжитлосервіс» тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення.

Звідси слідує, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради є належним відповідачем у цій справі і як субєкт владних повноважень, що заперечує проти адміністративного позову, зобовязаний довести правомірність свого рішення.

У відповідності до статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Із пояснень сторін, із копії супровідного листа директора КП «Ладжитлосервіс» № 273 від 10.09.2014 р. (а.с.35) і додатків до нього(а.с.36-46) видно, що КП «Ладжитлосервіс» здійснив розрахунки економічно обгрунтованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду КП «Ладжитлосервіс», та подав їх на затвердження до виконавчого комітету Ладижинської міської ради.

Отже, залучення КП «Ладжитлосервіс», як виконавця розрахунків тарифів, до участі в цій справі в якості третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є правомірним.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 9 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.17,18 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій(ч.1ст.17); місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування(п.1ч.1ст.18).

Отже, дана справа підсудна Ладижинському міському суду Вінницької області як адміністративному суду.

За змістом ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 22 жовтня 2014 року виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області ухвалив рішення № 316 «Про встановлення КП «Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення». Ухвалюючи дане рішення, виконавчий комітет Ладижинської міської ради грубо порушив вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», пунктів 3, 4, 5, 7 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Внаслідок допущених порушень були затвердженні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які розраховані не за формулами, передбаченими Порядком; вони є економічно необгрунтованими, не розраховані за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку; прийняті без врахування основних принципів державного регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги та не відповідають принципам: відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства; відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості; гарантії соціального захисту населення при оплаті за житлово-комунальні послуги та випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Ці факти підтверджуються сукупністю доказів та вимогами чинного законодавства.

Так, з вимог«Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»(в подальшому-Порядку) видно, що:

1). Тарифи на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

2). Для розрахунку тарифів передбачені спеціальні формули по яким обчислюються відповідні витрати при надані комунальних послуг.

З копії рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення»( а.с.6) і додатків до нього(а.с.36-46) видно, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради затвердив тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для 105 багатоквартирних будинків, у тому числі і будинку № 60 по вул. Ентузіастів у м. Ладижин, де проживає позивач, у сумі 2,65 грн. за метр квадратний.

З пояснень представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс» - ОСОБА_5, яка здійснювала розрахунок тарифів, видно, що тарифи не розраховувалися окремо за кожним будинком, а наявні в місті багатоквартирні будинки були розділені на групи і по цим групам був виведений середній показник для зручності підрахунків.

Здійснивши вибіркову перевірку правильності розрахунку тарифів за спеціальними формулами, передбачиними Порядком, суд встановив цілий ряд порушень, необгрунтованого та протиправного нарахування коштів на певні комунальні послуги.

Так, відповідно до п.7 Порядку витрати з прибирання прибудинкової території(Впт) визначаються за формулою:

Впт = ( Оз + Вф + Н + М + І) : Пз,

де (Оз «заробітна плата» + Вф «відрахування із заробітної плати внесків до Пенсійного фонду України та інших фондів соціального страхування + Н «накладні витрати» + М «матеріальні витрати» + І «обовязкові платежі до бюджету) : Пз «сумарна загальна площа(зазначена у технічному паспорті житлового будинку квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку).

Як видно з цієї формули одним із показників для розрахунку витрат на прибирання прибудинкової території є заробітна плата(Оз).

Із рішення виконавчого комітету № 251 від 27.04.2009 року(а.с.61) видно, що в місті Ладижин за одним двірником закріплено 4000 кв.м. площі прибирання.

Із кінцевого розрахунку штатного розпису робітників по будинку за адресою: Ентузіастів,60, в якому проживає позивач і який обслуговує КП «Ладжитлосервіс»(а.с.86), виконаного на підставі ліцензійної програми(зі слів ОСОБА_5В.), видно, що місячна заробітна плата двірника, який закріпленний за вище вказаним будинком, при нормі прибирання 4000 кв.м., повинна становити 1753,92 грн., а за прибирання лише прибудинкової території біля будинку 60 по вул. Ентузіастів зарплата повинна становити 1194,67 грн.

Із розрахунку тарифів, затверджених оскаржуваним рішенням(а.с.72), видно, що прибудинкова площа, що прибирається, біля будинку 60 по вул Ентузіастів у місті Ладижин становить 2424 кв.м., а зарплата двірника, за прибирання цієї площі, становить 1291,59 грн.

Із матиматичного розрахунку видно, що заробітна плата двірника, закріпленого за будинком 60 по вул Ентузіастів у місті Ладижин, яка включена в затверджені тарифи, більша від заробітної плати двірника, розрахованою ліцензованою програмою( 1291,59 1194,67) на 96,92 грн.

З пояснень представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс»- ОСОБА_5 та з кінцевого розрахунку штатного розпису робітників по будинку за адресою: Ентузіастів,60, який обслуговує КП «Ладжитлосервіс» (а.с.86) видно, що до структури заробітної плати двірника включено 96,92 грн. заробітної плати садівника.

Із штатного розкладу КП «Ладжитлосервіс», який чинний з 1 червня 2014 року(а.с.33-34), видно, що в штатному розкладу КП «Ладжитлосервіс» посади садівника не має.

Сторона відповідачів не надала суду жодного наказу, яким би на двірника, закріпленого за будинком 60 по вул Ентузіастів у місті Ладижин, покладались обовязки по виконанню роботи садівника.

Більше того, із цього ж штатного розкладу(а.с.33) видно, що фактична заробітна плата двірника в КП «Ладжитлосервіс» становить 1813 грн., що на(1813 1753,92) 59,08 грн. більше заробітної плати, розрахованої ліцензованою програмою.

З пояснень представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс»- ОСОБА_5 видно, що на цю різницю(59,08 грн.) була збільшена заробітна плата у звязку з вимогами працівників про підвищення розміру заробітної плати.

Приймаючи до уваги навіть завищену заробітну плату двірника(1813грн.), до якої незаконно включені (96,92 +59,08) 156 грн., суд встановив, що заробітна плата двірника, закріпленого за будинком 60 по вул Ентузіастів у місті Ладижин, повинна становити не 1291,59 грн., як це зазначено в розрахунку тарифів, а (1813грн.-заробітна плата : 4000 кв.м. - загальної площі прибирання = 0,45 грн. - за один кв.м.прибирання площі х на 2424 кв.м. площа прибирання біля будинку 60 по вул. Ентузіастів) 1098,67 грн.

Звідки взялася різниця (1291,59 1098,67) 192,92 грн. представники відповідача пояснити не змогли.

З цих доказів і розрахунків видно, що включення в структуру тарифів (96,92 +59,08 + 192,92) 348,92 грн. є незаконним.

На цю незаконну суму заробітної плати було нараховано 90,7% накладних витрат, що в грошовому виразі становить( 348,92 х 90,7 : 100) 316,47 грн.

Також на цю суму здійснено нарахування на заробітну плату 36,7%, що в грошовому виразі становить(348,92 х 36,7 : 100) 128,05 грн.

Звідси слідує, що (316,47 + 128,05) 444,52 грн. нарахувань, здійснених на незаконну суму заробітної плати, також є незаконними.

З аналізу наданих представниками відповідача доказів: таблиць на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду КП «Ладжитлосервіс»(а.с.36-41 та 43-46), розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку 60 по вул. Ентузіастів(в подальшому- розрахунку) видно, що ці документи утримують цілий ряд розбіжностей, які суперечать один одному.

Так, в першій таблиці(а.с.38) зазначено, що вартість прибирання 1 кв.м. прибудинкової території будинку 60 по вул. Ентузіастів дорівнює 0,837 грн., в другій таблиці(а.с.45) 0,94 грн.

З розрахунку(а.с.72,73) видно, що в графі «І-обовязкові платежі до бюджету, грн.) сума коштів не нараховувалася, а в графах « Вартість послуг на будинок і вартість послуг на будинок з ПДВ» нараховано (3987,82 3323,18) 664,64 грн.

Представниками відповідачів не надано суду жодного доказу про те, що їх підприємство сплачує 644,64 грн. ПДВ.

Про те, що КП «Ладжитлосервіс» не сплачує обовязкових платижів до бюджету свідчить і запис в графі «І- обовязкові платежі до бюджету» в розрахунку(а.с.72).

Отже включення цієї суми до тарифів не може вважатися законним.

Перевіривши всі нарахування за формолую

Вп = (Оз + Вф + Н + М + І + Р) : Пз, за показниками відповідачів, в які зараховані вище описані незаконні суми коштів, суд встановив невідповідність вартості прибирання 1 кв. м., зазначених в таблицях, тій вартості, яка повинна була випливати із формули, а саме:( 1291 + 474,92 + 1171,47 + 83,09 + 0 + 302,11 = 3323,18) : 4254,16 = 0,78 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перша таблиця є додатком до оскаржуваного рішення, вона підписана головним бухгалтером і затверджена підписом директора КП «Ладжитлосервіс», а друга таблиця не затверджена і підписів посадових осіб не утримує. Але на це не зважає КП «Ладжитлосервіс» і нараховує громадянам 0,9374грн.

Із розрахунку тарифів, затверджених оскаржуваним рішенням(а.с.72,73), видно, що витрати за прибирання прибудинкової території біля будинку 60 по вул. Ентузіастів у місті Ладижин розраховані за такою формулую:

Вп = (Оз + Вф + Н + М + І + Р) : Пз.

Із цієї формули видно, що вона не відповідає формулі, передбаченій п.7 Порядку:

Впт = ( Оз + Вф + Н + М + І) : Пз.

До неї незаконно включено «Р» - рентабельність, яка дорівнює 10% і в грошовому виразі становить 302,11 грн.

З пояснень представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс» -ОСОБА_5 видно, що отримані від населення кошти, нараховані на показник «Р», підприємство витрачає на вирішення побутово-соціальних проблем своїх працівників.

Отже, якщо розрахувати вартість прибирання 1 кв.м. прибудинкової території будинку 60 по вул. Ентузіастів за формулую, що передбачена Порядком, виключивши із нарахувань незаконно включені суми, то можна отримати законну і економічно обгрунтовану вартісь прибирання прибудинкової території вище зазначеного будинку. Вона буде становити (1098,67 + 346,87 + 855 + 83,09 + 0) : 4254,16 = 0,56 грн. за 1 кв.м.

Таким чином, у судовому засіданні доведенно, що лише за одним показником «Витрати з прибирання прибудинкової території» з мешканців будинку 60 по вул. Ентузіастів у місті Ладижин незаконно стягується сума комунальних послуг (0,94 грн. 0,56 грн.) х 2424 = 921,12 грн. на місяць, що в рік становить (921,12 х 12) 11053,44 грн.

Із таблиці тарифів видно, що по житловому фонду КП «Ладжитлосервіс» у місті Ладижин значиться 137 багатоквартирних будинків.

Приймаючи до уваги пояснення представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КП «Ладжитлосервіс» - ОСОБА_5, яка здійснювала розрахунок тарифів, про те, що тарифи не розраховувалися окремо за кожним будинком, а наявні в місті багатоквартирні будинки були розділені на групи і по цим групам був виведений середній показник для зручності підрахунків, суд приходить до висновку, що права інших споживачів комунальних послуг також порушені.

Звідси слідує, що жителі міста Ладижин Вінницької області лише за одним показником - «Витрати з прибирання прибудинкової території» - незаконно сплачують(11053,44 х 137) 1 514 321,28 грн. на рік.

Із затвердженого розрахунку(а.с.73) видно, що у формулу по вивезенню побутових відходів закладено показник «Втв» - витрати з прибирання прибудинкової території. Вище приведеними доказами доведено, що розрахунок показника «Втв» не відповідає Порядку, а тому новий розрахунок, здійсненний на його основі, також буде незаконним;

у формулу прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі(а.с.73) незаконно, всупереч формулі, передбаченій Порядком, включений показник «Р» - рентабильність;

у формулу з техннічного обслуговування внутрішнібудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливової каналізації та ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах включено незаконно нараховані показники «Втп» та «Р»;

у формулу з обслуговування димовентиляційних каналів включено показник «Оз» - зарплата 1-го пічника, яка становить 2328,99 грн. ОСОБА_6 штатного розкладу КП «Ладжитлосервіс»( а.с.33-34) видно, що посади 1-го пічника в КП «Ладжитлосервіс» немає;

у формулу по розрахунку п.18(а.с.77) включено незаконно розрахований показник «Втп» та показник «Р».

З аналізу приведених доказів і розрахунків видно, що тарифи на послуги розраховані не окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку, вони виконані без застосування спеціальних формул, передбачених Порядком.

Окрім того, відповідно до пунктів 3, 4, 5, 7 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державне регулювання базується на таких основних принципах: відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства; відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості; гарантії соціального захисту населення при оплаті за житлово-комунальні послуги та випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

З вище приведених доказів видно, що тарифи розраховані не на основі економічно обгрунтованих планових витрат, а на бажанні КП «Ладжитлосервіс» мати додаткові надходження для незаконного заохочення своїх працівників у вигляді надання їм матеріальної допомоги на вирішення побутово-соціальних проблем.

З розрахунків, проведених в судовому засіданні, видно, що тарифи не відповідають наявності, кількості та якості житлово комунальних послух.

Про порушення принципів відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства свідчать не лише приведені вище подвійні стандарти і наявність документів, які утримують розбіжності між собою, а й такі докази.

Із письмового звернення(а.с.30-31) видно, що 59 громадян, жителів міста Ладижин, споживачів комунальних послуг звернулися до директора КП «Ладжитлосервіс» і просили розяснити їм та надати інформацію по будинку 80 по вул. Будівельників щодо меж прибудинкової території, про витрату коштів на утримання будинку та прибудинкової території, надання їм звіту про рух цих коштів.

Із письмової відповіді(а.с.32) видно, що директор КП «Ладжитлосервіс» порекомендував громадянам звернутися за розясненнями в КП «Ладжитлосервіс».

Таку відповідь суд розцінює як цинічне порушення не лише принципів відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства, а й грубе порушення прав громадян на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування зобовязано вжити заходів до неухильного дотримання затверджених цією постановою порядків.

Із вище приведених доказів видно, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради, ухвалюючи рішення № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення», не виконав покладених на нього обовязків та не вжив заходів до неухильного дотримання затверджених постановоюпостанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» порядків, чим порушив вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

Зважаючи на те, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради затвердив тарифи, які не відповідають вимогам «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», суд вважає за необхідне позов задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У даному випадку суд вважає за можливе вийте за межі позовних вимог і, окрім скасування спірного рішення, про яке просить позивач, ще й визнати це рішення незаконним та скасувати його з моменту ухвалення.

Відповідно до ч. 11 ст. 171 КАС України резолютивна частина суду про визнання нормативно правового акта незаконним і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постанови законної сили.

Усі вище перераховані докази та розрахунки суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, перевірені судом на предмет відповідності та допустимості, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному.

Твердження представників відповідача та третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, а спірне рішення виконавчого комітету грунтується на вимогах чинного законодавства суд не приймає до уваги і вважає їх безпідставним, оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, ними не надано жодного доказу про правомірність прийнятого рішення.

На підставі ст.ст. 2, 3 п.7 ч.1, 6, 11 ч.2, 17, 18, 71 ч.2, 99, 171 ч.2, 11 КАС України, керуючись ст.ст. 8 ч.2, 19 ч.2, 55 ч.2, 144 Конституції України, ст. ст. 7, 14, 30, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , ст.ст. 28, 59Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП «Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення», з моменту його ухвалення з 22.10.2014 року.

Стягнути з виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судових витрат.

Зобовязати виконавчий комітет Ладижинської міської ради після набрання цією постановою законної сили невідкладно опублікувати її резолютивну частину у виданні, в якому було офіційно оприлюднено рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 316 від 22.10.2014 року «Про встановлення КП «Ладжитлосервіс» тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення»

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_6