Справа № 820/10285/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 січня 2016 р. № 820/10285/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Кобзар О.М.,

представник відповідача - Красникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Спецімпекс"
до Харківської митниці ДФС
про визнання протиправними і скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне підприємство "Спецімпекс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів від 24.03.2015 року №80700001/2015/000492/2, №80700001/2015/000493/2; від 26.03.2015 року №80700001/2015/000520/2, №80700001/2015/000525/2, №80700001/2015/000526/2, №80700001/2015/000521/2, №80700001/2015/000529/2, №80700001/2015/000516/2, №80700001/2015/000517/2, №80700001/2015/000493/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, ігноруючи положення чинного законодавства України, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених відповідно до умов контракту №141008WL від 08.10.2014 року та інвойсом №WL20150105 від 05.01.2015 року, за резервним (шостим) методом, обмежився загальною фразою про те, що декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, і не вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими. Окрім того, відповідач не зазначив, чому саме з документів, які були подані декларантом, неможливо встановити дані складових. На думку позивача, зауваження, викладені Харківською митницею ДФС у згаданому рішенні, не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару. За таких обставин, прийняті митницею рішення від 24.03.2015 року №80700001/2015/000492/2, №80700001/2015/000493/2; від 26.03.2015 року №80700001/2015/000520/2, №80700001/2015/000525/2, №80700001/2015/000526/2, №80700001/2015/000521/2, №80700001/2015/000529/2, №80700001/2015/000516/2, №80700001/2015/000517/2, №80700001/2015/000493/2 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України, у зв'язку з чим позивач просить суд їх скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Харківської митниці Державної фіскальної служби, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов (т.1 а.с.154-161) вказав, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів від 24.03.2015 року №80700001/2015/000492/2, №80700001/2015/000493/2; від 26.03.2015 року №80700001/2015/000520/2, №80700001/2015/000525/2, №80700001/2015/000526/2, №80700001/2015/000521/2, №80700001/2015/000529/2, №80700001/2015/000516/2, №80700001/2015/000517/2, №80700001/2015/000493/2 є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач не виконав вимог митного органу щодо надання документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, чим унеможливив застосування митним органом основного методу визначення митної вартості товару, і тому митний орган застосував резервний метод відповідно до вимог ст. 64 Митного кодексу України. За таких підстав, відповідач просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та міркування, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступних висновків:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач - ПП "Спецімпекс", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 36818546.

08.10.2014 року між Приватним підприємством "Спецімпекс" (покупець) та Anji WEILONG WPC Еnvironmental Protection Materials Co., Ltd (постачальник) уклали контракт №141008WL на поставку композитних матеріалів. (т.1 а.с.64-70).

Як встановлює стаття 4.1 Контракту №141008WL від 08.10.2014 року, поставка товару за даним контрактом здійснюється на умовах FOB-"Франко-борт" Китай, у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2000".

Як вказує стаття 2 Контракту №141008WL від 08.10.2014 року, номенклатура, ціна і кількість товару міститься в специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до специфікації №2 сторони погодили замовлення на поставку партії дошки з деревно-полімерного композиту WL-D006 загальною кількістю 4150 штук за ціною 5,9895 доларів США за штуку та фурнітури (куточок з деревно-полімерного композиту WL-А-022) у кількості 700 штук за ціною 1,6565 доларів США за штуку. Загальна вартість партії складала 25997,30 доларів США, що також підтверджується інвойсом №WL20150105 від 05.01.2015 р. та пакувальним листом №WL20150105 від 05.01.2015 р. (т.1 а.с.73, 74).

06.01.2015 року товар пред'явлено для митного оформлення в Китаї, що підтверджено копією китайської митної декларації №10458177.

12.03.2015 року партія товару надійшла на митну територію України в Одеський порт і в подальшому доставлена до м.Харкова та розміщена на митному складі.

З метою митного оформлення вказаного вище товару, декларантом - Приватним підприємством "Спецімпекс", подано до митного органу електронні митні декларації (ЕМД): №807100000/2015/008806 від 19.03.2015 р., №807100000/2015/008847 від 19.03.2015 р.; №№807100000/2015/009376 від 25.03.2015 р. ; №807100000/2015/009347 від 26.03.2015 р.; №807100000/2015/009380 від 25.03.2015 р.; №807100000/2015/009382 від 25.03.2015 р.; №807100000/2015/009383 від 25.03.2015 р.; №807100000/2015/009386 від 25.03.2015 р.; №807100000/2015/009347 від 25.03.2015 р.; №807100000/2015/009389 від 25.03.2015 р., в яких заявлена митна вартість за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, вказавши в деклараціях ціну товару, зазначену в інвойсі №WL20150105 від 05.01.2015 р. з додаванням витрат на транспортування. (т.1 а.с. 84-87, 91-94, 98-101, 105-108, 112-115, 119-122, 126-129, 133-136, 140-143, 147-150).

Митна вартість зазначеного товару визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, митному органу позивачем надано: контракт №141008WL від 08.10.2014 року; специфікацію №2 від 05.01.2015 року; інвойс №WL20150105 від 05.01.2015 року, прайс-лист від 05.01.2015 р., декларація країни відправлення №10458177 від 01.06.2015 р.; висновок експертної організації ДП "Укрпромзовнішекспертиза" про вартісні характеристики товару №621 від 06.03.15 р.; коносамент №MWSHODE15010032FD, CMR A №031351; довідка про вартість транспортних витрат №3-S від 10.03.2015 р.; акт прийому-передачі транспортних послуг №3-S від 10.03.2015 р., договір на транспортування-експедиторське обслуговування №А-22 від 01.12.2014 р.

Факт подачі вказаного переліку документів підтверджується даними граф 44 ЕМД, а також даними граф №18 рішень про коригування митної вартості та картками відмови у митному оформленні.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару співробітниками відповідача встановлені наступні обставини: заявлено низьку вартість задекларованого товару у прорівнянні з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено, в тому числі з урахуванням попередніх митних оформлень ПП "Спецімпекс" та попередні рішення митниці про корегування ідентичних товарів, що надійшли на адресу ПП "Спеціспекс" в рамках зовнішньоекономічної угоди з виробником товару від 09.09.2014 р. №140909 ХН, виявлено помилки у габаритних розмірах та було з'ясовано фактори, які впливали на рівень митної вартості товару (виробник та торгівельна марка); у ВМД країни відправлення зазначено коносамент, що не відповідає заявленому в графі 44 митної декларації; не надано лінійний коносамент, що вказаний у митній декларації країни відправлення; не надано переклад ВМД країни відправлення; наданий прайс-лист виробника товару неможливо класифікувати як прайс-лист, оскільки він є листом-комерційною пропозицією, адресованою конкретному адресату.

На підставі викладеного, між сторонами проведено процедуру консультації, відповідачем у зв'язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів направлено електронні повідомлення щодо витребування у позивача додаткових документів, а саме : договір ( угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; розрахунки про здіснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації (документи про оплату товару); ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач зазначає, що витребування вказаних документів є безпідставним, оскільки відповідачем проігноровано те, що контракт на поставку оцінюваного товару та визначені сторонами його умови не передбачають наявність третіх осіб, пов'язаних з договором, крім перевізників (експедиторів), а договір на транспортно-експедиторське обслуговування наданий до всіх ЕМД; що контракт передбачає здійснення оплати за товар шляхом переказу кошів на банківський рахунок продавця, а не передбачає платежу третім особам, та про відсутність опосередкованих платежів декларант зазначив у всіх ДМВ; що контракт укладений між позивачем та продавцем без будь-яких посередників; що товар поставлявся на умовах після оплати і до завершення митного оформлення бухгалтерська документація підприємства не містить відомостей про цей товар; що контракт передбачає вичерпний перелік документів, які продавець передає покупцеві, серед них відсутні прайс - листи та каталоги, а специфікація на товар надана разом з кожною ЕМД; що копія декларації країни відправлення з перекладом та верифікацією теж надана до кожної ЕМД.

З приводу надання висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями позивач зазначає, що для їх виготовлення потребується певний час, а тому 23.03.2015 р. та 25.03.2015 р. до митниці надіслав листа про відмову в наданні додаткових документів та проханням визначити митну вартість товарів.

З огляду на вищевикладені обставини та керуючись п.2 ч.6 ст.54 МК України митниця дійшла висновку, що декларантом заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, що відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ дає право митниці прийняти рішення про коригування митної вартості товару.

За таких обставин, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за 6 (резервним) методом.

Судом під час розгляду справи було також встановлено, що позивачем, згідно до вимог ч.8 ст 55 МК України, надано митному органу висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" щодо вартісних характеристик товару з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товарів. Однак, відповідачем відмовлено у задоволенні даної вимоги позивача.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що у відповідності ст.ст. 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч. 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу вказаних норм вбачається, що Митний кодекс України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дане положення узгоджується зі статтею 318 Митного кодексу України, відповідно до якої митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними статтею 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Згідно до положень ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем при митному оформленні товару застосовано перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган посилався на те, що декларантом не надано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, а також спрацював ризик, згенерований системою аналізу управління ризиками з приводу того , що задекларований за ціною угоди рівень митної вартості був значно менший, на думку митного органу, ніж рівень вартості ідентичних/ подібних товарів, оформлених за іншими митними деклараціями.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, відповідач посилається на наявність митної декларації Одеської митниці ДФС № 500060001/2/2014/41532 від 17.12.2014року.

При судовому дослідженні вказаної декларації встановлено, що по ній здійснювалось митне оформлення товару "Покриття із вспіненого етіленвінілацетату, несамоклейне, двошарове для підлоги - мат розміром 1000х1000 мм, виробник "Good Seller CO., LTD." Країни виробництва: Китай. Товар загальною вагою 2314,6 кг поставлявся за умовах поставки CIF Одеса.

Цей товар відрізняється від оцінюваного товару - дошки із деревинно-полімерного композиту.

З письмових пояснень представника позивача (т.2 а.с.44-46) встановлено, що у складі оцінюваного товару переважають волокна тополі - більше 50%, полімери складали тільки 30-40%, тоді як мат з вспіненого етіленвінілацетату не містить такого складу.

Також, порівнювані товари виготовлені різними виробниками.

Крім того, товар за порівнюваною декларацією поставлявся на умовах поставки CIF місто Одеса (вартість, страхування і фрахт), що передбачає зобов'язання продавця оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в порт призначення, в тому числі і витрати на розвантаження судна в порту призначення та оплатити страхування вантажу. Позивач поставляв товар на умовах поставки FOB Китай, які суттєво відрізняються від умов поставки CIF, в тому числі не передбачалось страхування вантажу.

Так, є різною вага порівнюваних товарів: позивача - 24970 кг, порівнюваний - 2314,6 кг.

Судовим розглядом встановлено, що в декларації № 500060001/2/2014/41532 від 17.12.2014 року одиницею виміру товару зазначено кілограм, у той час при декларуванні товару у спірних правовідносинах позивачем зазначено одиницю виміру метр.

Відповідно до Митного тарифу України основною одиницею виміру та обліку (далі - ОВО) кількості товарів в УКТЗЕД є одиниця маси - кілограм (кг). У разі потреби для цілей тарифного регулювання, нетарифного регулювання (ліцензування, квотування тощо), збору та оброблення статистичних даних застосовуються додаткові ОВО. У третій графі УКТЗЕД наведено додаткові ОВО.

Таким чином основна одиниця виміру в обов'язковому порядку застосовується для вимірювання кількості товарів в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД). В інших випадках, в тому числі і для цілей тарифного регулювання, може застосовуватися додаткова одиниця виміру.

Товар ПП "Спецімпекс" "Покриття з дерево-полімерного композиту" класифікується згідно з УКТ ЗЕД за кодом 3918 90 00 00. Для даної товарної підкатегорії встановлена додаткова одиниця вимірювання - метр квадратний (мІ), що підтверджується витягом з УКТ ЗЕД.

Цінова база ЄАІС дає можливість митним органам здійснювати порівняння рівнів вартості товарів як за рівнем ціни за кілограм, так і за рівнем вартості за додаткову одиницю виміру.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 №598, у графі 30 "Коригування" зазначається визначена митним органом митна вартість товару. При цьому в підрозділ графи "вартість за одиницю" - зазначається митна вартість за додаткову одиницю товару.

Оскільки коригування митної вартості здійснюється митним органом з розрахунку за додаткову одиницю виміру - метр квадратний, то і порівняння рівнім митної вартості повинно також здійснюватися в таких одиницях.

За таких підстав суд доходить висновку висновку, що наявні у матеріалах справи докази та розрахунки позивача підтверджують відповідну вартість декларування товару у додаткових одиницях виміру, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачем під час застосування шостого (резервного) методу митного оформлення товарів не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувались при її визначенні. Також, не доведено неможливість застосування інших методів визначення митної вартості, окрім резервного.

У відповідності до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Суд, дійшов висновку, що позивачем були подані до відповідача всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що коригування митної вартості товару відповідачем за другорядними методами проведене з порушенням вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто, не на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування рішень про коригування заявленої митної вартості товарів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Спецімпекс" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень - задовольнити.

Скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів від 24.03.2015 року №80700001/2015/000492/2, №80700001/2015/000493/2; від 26.03.2015 року №80700001/2015/000520/2, №80700001/2015/000525/2, №80700001/2015/000526/2, №80700001/2015/000521/2, №80700001/2015/000529/2, №80700001/2015/000516/2, №80700001/2015/000517/2, №80700001/2015/000493/2.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Спецімпекс" (місцезнаходження: 61001, м.Харків, пр-т Московський, буд.199 А, код ЄДРПОУ - 36818546) судовий збір у розмірі 2383 (дві тисячі триста вісімдесят три) грн. 10 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС (, місцезнаходження, 61003, м.Харків, вул. Короленко, буд. 16-Б).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 01 лютого 2016 року.

Суддя Панченко О.В.