Справа № 2-а-704/10
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-704/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровськ

області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.С

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ м. Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання Постанови Серія АЕ № 222080 по справі про адміністративне правопорушення від 27.06.2010 року противоправною та її скасування до ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ м. Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 червня 2010 року близько 06 годин 10 хвилин ОСОБА_2Є керуючи автомобілем Мерседес, державний номерний знак АЕ 6061ВА, рухався по автомобільній дорозі Р-52 Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка. Через 2 км від повороту з м. Дніпродзержинськ на зазначену дорогу він був зупинений співробітником ДАІ, який не представився та не надав документів, що підтверджували б його особу. Крім того, його службовий транспорт був розташований посеред проїзної частини. Вже з протоколу йому стало відомо ПІБ та посада особи, яка його зупинила. Як виявилося, причиною зупинки стало нібито невиконання ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 3.21, який, як потім зясувалося, було нещодавно встановлено на тросі - розтяжці в межі зони високовольтних ліній на відстані від нижнього краю знака до поверхні дорожнього покриття не менше 5 м.

В результаті цього, було складено протокол серії АЕ № 345457 від 27.06.2010 року і постановою старшого сержанта ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ серія АЕ № 222080 від 27.06.2010 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривень.

Він вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно ст. 1 ЗУ «Про автомобільні дороги» дорожні знаки визначені як технічні засоби, призначені для регулювання дорожнього руху. І відповідно до п. 12 ст. 12 вказаного закону дані технічні засоби повинні розміщуватися з дотриманням вимог визначених відповідним державним стандартом. Вимоги цього стандарту є обовязковими. То ж, якщо знак «Вїзд заборонено» установлений на ділянці дороги між перехрестям на початку ділянки, як в даному випадку, встановлюється попередній знак 3.21 з табличкою 7.1.1 «Відстань до обєкта», який звісно не було встановлено. До того ж, у п. 7 ПДР України, підпункті 7.20 вказано наступне: «7.20 «діє від ...» - вказує дату з якої набувають чинності вимоги дорожнього знака. Табличка встановлюється за 14 днів до початку дії знаку і знімається через місяць після того, як почав діяти знак. Крім того, відповідачем не було надано жодного доказу, що знак 3.21 на автодорозі Р-52 встановлений особами, що мають не те відповідні повноваження, пройшовши процедуру погодження з органами МВС. Також, згідно п 10.2.10 ДСТУ знаки не повинні встановлюватись на відстані меншій ніж 1 м від проводів лінії високої напруги. В межах охоронної зони високовольтних ліній підвішувати знаки на тросах - розтяжках забороняється, знак же 3.21 на автодорозі Р-52 було розміщено безпосередньо між проводами лінії високої напруги. Пункт же 10.2.8 ДСТУ зазначає, що відстань від нижнього краю знака до поверхні дорожнього покриття повинна становити від 1,5 до 2,2 м - уразі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, але, як видно з фото знак розміщено на відстані не менше ніж 5 м від поверхні дорожнього покриття. На його запитання, чому наряд ДПС не попереджає порушення водіями вимог нещодавно встановленого знаку, а лише реєструє порушення, отримав відповідь: «Значить так треба». Крім того, при оформленні порушення старшим сержантом міліції ОСОБА_3 було порушено вимоги статей 279, 280, 283 КУпАП, оскільки він спочатку вручив ОСОБА_2 постанову, а потім вже на його вимогу надати протокол запросив вийти з машини і записати у протокол свої пояснення по суті порушення, що він і зробив. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 вважає, що постанова серії АЕ № 222080 по справі про адміністративне правопорушення від 27.06.2010 року прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи

по суті був повідомлений належним чином, письмові заперечення на позов не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.

27.06.2010 року на позивача ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ м. Дніпропетровська старшим сержантом міліції ОСОБА_3 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АЕ № 222080. У зазначеній постанові встановлено, що 27.06.2010 р. в 06.05 годині, на перехресті а/ш Р-52 Т0414 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак АЕ 6061ВА, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», рухався в зоні дії знаку. У звязку з цим постановлено накласти на ОСОБА_2, згідно зі ст. 14-1 КУпАП, штраф у сумі 300 (триста) гривень на користь держави.

Позивач підтвердив той факт, що 27.06.2010 року він, керуючи автомобілем Мерседес, державний номерний знак АЕ 6061ВА, рухався по автомобільній дорозі Р-52 Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка. Через 2 км від повороту з м. Дніпродзержинськ на зазначену дорогу він був зупинений співробітником ДАІ, де ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ м. Дніпропетровська старшим сержантом міліції ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АЕ № 222080 від 27.06.2010 року, яку він вважає необґрунтованою та незаконною з наступних підстав: згідно ст. 1 ЗУ «Про автомобільні дороги» дорожні знаки визначені як технічні засоби, призначені для регулювання дорожнього руху. І відповідно до п. 12 ст. 12 вказаного закону дані технічні засоби повинні розміщуватися з дотриманням вимог визначених відповідним державним стандартом. Вимоги цього стандарту є обовязковими. То ж, якщо знак «Вїзд заборонено» установлений на ділянці дороги між перехрестям на початку ділянки, як вданому випадку, встановлюється попередній знак 3.21 з табличкою 7.1.1 «Відстань до обєкта», який звісно не було встановлено. До того ж, у п. 7 ПДР України, підпункті 7.20 вказано наступне: «7.20 «діє від ...» - вказує дату з якої набувають чинності вимоги дорожнього знака. Табличка встановлюється за 14 днів до початку дії знаку і знімається через місяць після того, як почав діяти знак. Крім того, відповідачем не було надано жодного доказу, що знак 3.21 на автодорозі Р-52 встановлений особами, що мають не те відповідні повноваження, пройшовши процедуру погодження з органами МВС. Також, згідно п 10.2.10 ДСТУ знаки не повинні встановлюватись на відстані меншій ніж 1 м від проводів лінії високої напруги. В межах охоронної зони високовольтних ліній підвішувати знаки на тросах - розтяжках забороняється, знак же 3.21 на автодорозі Р-52 було розміщено безпосередньо між проводами лінії високої напруги. Пункт же 10.2.8 ДСТУ зазначає, що відстань від нижнього краю знака до поверхні дорожнього покриття повинна становити від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, але, як видно з фото знак розміщено на відстані не менше ніж 5 м від поверхні дорожнього покриття. На його запитання, чому наряд ДПС не попереджає порушення водіями вимог нещодавно встановленого знаку, а лише реєструє порушення, отримав відповідь: «Значить так треба». Крім того, при оформленні порушення старшим сержантом міліції ОСОБА_3 було порушено вимоги статей 279, 280, 283 КУпАП, оскільки він спочатку вручив ОСОБА_2 постанову, а потім вже на його вимогу надати протокол запросив вийти з машини і записати у протокол свої пояснення по суті порушення, що він і зробив.

Суд погоджується з позивачем, щодо протиправності Постанови АЕ № 222080 від 27.06.2010 року та незаконності застосування до позивача штрафу у розмірі 300 (триста) грн. з наступних підстав.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статті ж 10 та 11 КУпАП визначають умисну та необережну вину особи, яка вчинила якісь дії чи бездіяльність, що посягають на вказані вище обєкти, а саме:

- особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала, або свідомо допускала настання цих наслідків (умисел);

- передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення, або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд не вбачає в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, за який чинним законодавством передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 247 ч.1 п.1 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 8-12, 19, 104-106, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АЕ № 222080 від 27 червня 2010 року ІДПС Дніпропетровського взводу ДАІ м. Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Протягом десяти днів з дня проголошення цієї постанови може бути подана заява про апеляційне оскарження постанови суду сторонами чи їх представниками і протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: