Справа № 202/8924/15-а(2-а/202/190/2015)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2016 рокусправа № 202/8924/15-а(2-а/202/190/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Нагорної Л.М. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська

від 21 грудня 2015 року

у справі № 202/8924/15-а (2-а/202/190/2015)

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення

Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради,

вул. Косіора, 55, м. Дніпропетровськ, 49051;

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (суддя Волошин Є.В.) своєю ухвалою від 21 грудня 2015 року адміністративний позов залишив без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду мотивована тим, ОСОБА_1, який допомогу на оздоровлення за 2014 рік отримав 22 травня 2014 року, пропустив строк звернення до суду. При цьому, із заявою про поновлення строку не звертався.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що про порушення своїх прав Позивач дізнався лише в червні 2015 року, після отримання листа від 15 червня 2015 року про відмову в перерахунку допомоги.

Просить ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська скасувати, з направленням матеріалів до суду першої інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Строк звернення до суду в адміністративному судочинстві - це період часу, у межах якого особа може звернутися до адміністративного суду з позовною вимогою про захист своїх прав, свобод та інтересів у сфері публічних відносин.

Загальні положення визначення строків звернення до суду та процесуальних строків містяться в главі 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

І з огляду на приписи статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується, з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто порушенням суб'єктивного права, а з другого боку, із суб'єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, в контексті наведеної норми слід враховувати принцип, коли особа дізналася або повинна була дізнатися не про наявність певних обставин, а усвідомила про порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо заявник доведе, що йому стало відомо про порушення свого права пізніше, перевага повинна надаватися суб'єктивному моменту.

Саме суб'єкт владних повноважень може доводити, що про порушення права заявнику повинно було стати відомо раніше, ніж фактично.

Проте, суд у цьому випадку для встановлення початку перебігу строку звернення до суду, мав встановити обставини про день (установити дату), коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, коли особа звернулася до суду (подала позов до суду).

Крім того, в силу статті 100 цього Кодексу адміністративний позов залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Висновок суду про те, що Позивач із заявою про поновлення строку не звертався, а після усунення обставин не позбавлений права повторного звернення до суду в загальному порядку, визначеним вище положенням процесуального закону не відповідає.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року у справі № 202/8924/15-а (2-а/202/190/2015) скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Я.В. Семененко