Справа № 461/7615/15-а,2-а/461/376/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 876/11772/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Синьовського Б.В.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року по справі № 461/7615/15-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа Прокуратура Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо невидачі йому ордеру на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача видати йому ордер на дану квартиру.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року позов задоволено.

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної cкарги вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спори між працівниками прокуратури та виконавчими органами щодо захисту порушених прав на отримання житла підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні позивач, прокурор надали пояснення та заперечили проти доводів апеляційної скарги, а представник відповідача підтримав їх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права з огляду на нижченаведене.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів фізичних й юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори за участю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу, як працівнику прокуратури, відповідно до наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №47 від 21.02.2014 року та спільним наказом адміністрації прокуратури Львівської області та профспілкового комітету прокуратури області №2006к від 25.11.2013 року на сім'ю з п'яти осіб надано 3-х кімнатну квартиру по вул. Червоної калини, 58 в м. Львові. Однак спеціальний ордер на вказане житло відповідач позивачу видавати відмовився. Як видно з листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 15.06.2015 року №2501в-2060, останній фактично заперечує правомірність надання позивачу службового житла. На думку колегії суддів термін «надання житла», включає в себе не тільки рішення відповідних органів, а і видачу ордера на нього. Тобто, в даному випадку, є спір про право на службове житло, тобто - житлові правовідносини.

Враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 02.12.2014 р. (справа №21-530а14), про те, що визначення "житлові відносини" в контексті змісту наведеної норми включає і право на одержання житла в зв'язку з проходженням публічної служби, оскільки норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила, колегія суддів вважає, що зазначений спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення адміністративної справи. Компетенція адміністративних судів, установлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на даний спір не поширюється. Спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 160, 193, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, 206, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2015 року по справі № 461/7615/15-а - скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич