Справа № 826/23412/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 лютого 2016 року № 826/23412/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Голови правління ЖБК «Здоров»я» Тугушевої Ольги Олексіївни

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача Голови правління ЖБК «Здоров»я» Тугушевої Ольги Олексіївни, в якій (з рахуванням заяви про внесення змін до позовних вимог від 18.12.2015 р.), просила:

- визнати неправомірною (протиправною) бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом;

- зобов»язати відповідача надати позивачу повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту, а саме копію протоколів особистого голосування членів ЖБК «Здоров»я» по кожному питанню порядку денного Загальних зборів членів ЖБК «Здоров»я» від 27.08.2015 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 р. суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Під час судового засідання 10.12.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнала, попередньо надала до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що ЖБК «Здоров»я» не є розпорядником інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувана позивачем інформація не є публічною.

Разом з тим під час судового засідання представником позивача заявлено клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, проти задоволення якого відповідач не заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також з'ясувавши позицію судів вищих інстанцій з приводу вирішення аналогічних спірних правовідносин, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до відповідача з письмовим запитом від 07.09.2015 р., в якому просив надати наступні документи:.

1. баланс взаєморозрахунків за житлово-комунальні та експлуатаційні послуги між ОСОБА_1 та ЖБК «Здоров'я» за поточний рік станом на 02.09.2015 p.;

2. довідку про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресом АДРЕСА_1;

3. список всіх боржників ЖБК «Здоров'я» за житлово-комунальні та експлуатаційні послуга та суми їх заборгованостей станом на 02.09.2015 р.;

4. копію документів, вказаних в Примітку №1 Претензії вих. № 2 від 02.09.2015 року (Додаток №2), що підтверджують, нібито наявні у позивача обставини;

5. копію протоколу Загальних зборів членів ЖБК «Здоров'я» від 27.08.2015 р.;

6. копію протоколів особистого голосування членів ЖБК «Здоров'я» по кожному питанню порядку денного Загальних зборів членів ЖБК «Здоров'я» від 27.08.2015 p.;

7. підтвердження про повідомлення позивача про проведення загальних зборів членів ЖБК «Здоров'я» 27.08.2015 p.;

8. копію Статуту ЖБК «Здоров'я» станом на 27.08.2015 p.;

Згідно наявної у справі копії поштового повідомлення №596 запит було отримано відповідачем 09.09.2015 р.

Станом на 30.08.2015 р. позивачем відповіді на запит не отримано, що стало підставою для його звернення із цим позовом до суду.

Так, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні запитуваної публічної інформації в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач за захистом порушених прав та інтересів звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представників сторін та оглянувши позицію судів вищих інстанцій з приводу аналогічних спорів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939) встановлено, що публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації серед іншого забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 Закону №2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з ч. 2 цієї статті до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч. 3).

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4).

В той же час, відповідно до норми ст. 29 Закону України 02.10.1992 р. №2657-XII «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення (ч. 1).

Частиною ж 2 цієї статті передбачено, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

З огляду на наведене, здійснивши аналіз тексту запиту позивача від 07.09.2015 р., суд вважає, що запитувана позивачем інформація в повній мірі підпадає під визначення суспільно необхідної інформації, а відтак, до неї підлягають застосуванню положення Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону №2939 запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (ч. 5 ст. 19 Закону №2939).

Так, як визначено положеннями ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1). У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту (ч. 2).

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4).

Між тим, як зазначено Вищим адміністративним судом України у довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013 р. (далі - Довідка), визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо несуб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Варто також відмітити, що для з'ясування того, чи є інформація публічною, дослідженню підлягають підстави одержання чи створення інформації суб'єктами владних повноважень. Так, для вирішення цього питання необхідно з'ясувати підстави отримання чи створення запитуваної інформації, виходячи із того, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством. Разом з тим, важливою ознакою публічної інформації є її попередня фіксація, адже Закон №2939 регулює відносини щодо допуску до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію.

Попри це, Вищим адміністративним судом України у Довідці зауважено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі спори щодо правовідносин, пов'язаних з доступом до публічної інформації, в яких оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність розпорядників публічної інформації, в тому числі й у разі, якщо і такими розпорядниками є не суб'єкти владних повноважень.

Як встановлено судом, згідно наявного у справі опису вкладення поштового відправлення 12.12.2015 р. відповідачем на адресу позивача скеровано копію статуту ЖБК «Здоров»я», копію протоколу зборів ЖБК «Здоров»я» від 27.08.2015 р., баланс взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем, тобто, фактично частково надано запитувані позивачем документи.

Разом з тим стосовно протоколів особистого голосування членів ЖБК «Здоров»я» по кожному питанню порядку денного Загальних зборів членів ЖБК «Здоров»я» від 27.08.2015 р., то у додаткових письмових поясненнях відповідачем було зазначено про те, що положеннями Статуту ЖБК «Здоров»я» передбачено, що рішення Загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) приймаються простою більшістю.

А отже, як пояснено відповідачем, питання, які вирішувались на Загальних зборах 27.08.2015 р. та прийняті по ним рішення, були оформлені протоколом загальних зборів, при цьому рішення з усіх питань порядку денного загальних зборів приймалися простою більшістю, що і було засвідчено підписами членів кооперативу у протоколі, а протоколи особистого голосування членів ЖБК «Здоров»я» по кожному питанню порядку денного Загальних зборів членів ЖБК «Здоров»я» від 27.08.2015 р., які просить надати позивач, у відповідача є відсутніми.

В той же час, проаналізувавши наявні у справі матеріали, судом встановлено порушення відповідачем визначеного ч. 1 ст. 20 Закону №2939 строку для надання відповіді за запитом позивача від 07.09.2015 р. Так, згідно наявної у справі копії поштового повідомлення №596 запит отримано відповідачем 09.09.2015 р., разом з тим відповідачем фактично надано запитувані позивачем документи 12.12.2015 р. (дата опису вкладення поштового відправлення), тобто у строк, набагато більший п'яти робочих днів з дня отримання запиту, що, на переконання суду, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом.

Таким чином, враховуючи наведене, а також виходячи із наявних у справі наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1.

2. Визнати протиправною бездіяльність Голови правління ЖБК «Здоров»я» Тугушевої Ольги Олексіївни щодо ненадання публічної інформації за запитом від 07.09.2015 р.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 з Голови правління ЖБК «Здоров»я» Тугушевої Ольги Олексіївни 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська