Справа № 2а/0470/14652/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/48079/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету до управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області (далі - УПФУ) про визнання протиправними та скасування рішення, за касаційною скаргою Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет в особі Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ № 0450 від 16.11.2012 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ № 0450 від 16.11.2012 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет в особі Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що Нікопольський коледж Дніпропетровського державного аграрного університету перебуває на обліку в УПФУ та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі направлення УПФУ від 17.10.2012 № 417, статті 13, абзацу шостого пункту 7 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», плану проведення перевірок платників єдиного внеску відповідачем проведено планову перевірку Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.10.2008 до 31.08.2012.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, зокрема, що платником самостійно внесено до графи 6.1, 6.2, 7.1, 7.2 додатку 4 суми виправлення помилок в період після 01.01.2004, які не відповідають відомостям нарахування заробітної плати; порушення п.1.6 ч.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 26-1 від 05.11.2009, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2009 за № 1136/17152, про що складено акт № 438 від 07.11.2012.

Вказані висновки ґрунтуються на тому, що під час проведення перевірки відповідачем виявлено не нарахування страхових внесків за ставкою 33,2% всього на суму 49971,28 грн.; зайве нарахування страхових внесків за ставкою 33,2% - 49971,28 грн.; утримано не в повному обсязі страхові внески - 3064,14 грн., зайво утримано страхові внески - 3 064,14 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято рішення № 0450 від 16.11.2012 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, спірне у справі, яким донараховано 104517,95 грн. страхових внесків та застосовано фінансові санкції в розмірі 72220,99 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з правомірності рішення відповідача.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до акту відповідача № 438 від 07.11.2012 перевіркою встановлено порушення частини 8 статі 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до неповної та несвоєчасної сплати єдиного внеску (авансових платежів) на загальну суму 859,89 грн. за період з 12.02.2011 по 05.03.2012 та частини 1 статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - платником не включено до фонду оплати праці всього 153311,24 грн.: за 2008 рік 10349,50 грн., за 2010 рік - 142 079,87 грн.; зайво включено до фонду оплати праці всього 153311,24 грн.: за 2009 рік - 1607,73 грн., за 2010 рік - 151603,51 грн.

Позивачем самостійно внесено виправлення помилок до звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що не відповідає відомостям нарахування заробітної плати.

В ході перевірки за період з лютого 2011 по квітень 2012 встановлено наступні порушення:

1) завищений фонд оплати праці на суму заробітної плати застрахованих осіб (за рішенням суду), які на момент нарахування були звільнені, що призвело до переплати єдиного внеску на суму 8182,75 грн., в тому числі за ставкою 36,3% -7444,46 грн., за ставкою 3,6% - 738,29 грн.;

2) на протязі 2011 року під час виплати авансу працівникам коледжу, в тому числі інвалідам та лікарняних не були сплачені авансові платежі єдиного внеску на суму 859,89 грн., в тому числі за ставкою 33,2% - 239,47 грн., за ставкою 8,41% - 620,42 грн.;

3) на протязі 2011 року донарахована заробітна плата за минулий період у звітах та даних по персоніфікації була зарахована до доходу місяця, за який вона була донарахована, внаслідок чого були проведені невірно коригування у звітах та подані недостовірні відомості до системи персоніфікованого обліку.

Факт невірного коригування сум самостійно виявлених помилок підтверджений в тому числі актом звіряння сум самостійно виявлених помилок від 18.10.2012, складений головним бухгалтером позивача та УПФУ.

Сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування регулюється Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 17 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальники зобов'язані: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 106 вказаного Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 4 частини 9 статті 106 Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Згідно з п.п. 9.3.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми. Для розрахунку зазначеного штрафу кількість місяців розраховується починаючи з місяця, на який припадає термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми внесків, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким страхувальником акта перевірки від органу Пенсійного фонду або в якому він подав звітність, де зазначено донараховані суми. Якщо за результатами перевірки виявлено в окремих місяцях суми донарахованих (своєчасно не обчислених ) та не сплачених страхових внесків, то за кожне таке донарахування накладається штраф у порядку та в розмірах, визначених цим пунктом.

Нормами части при 2 статті 106 Закону № 1058 визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 5.9. Інструкції обчислення страхових внесків органами Пенсійного фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які нараховуються страхові внески.

Обчислення органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться, виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (п.п. 9.3.2. п. 9.3.).

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 12 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Частиною 6 статті 18 Закону № 1058-IV визначено, що законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Судом апеляційної інстанції вказано на помилкове посилання суду першої інстанції на дані головної книги за 2010 рік, як на доказ відсутності розбіжностей та своєчасності сплати страхових внесків позивачем та як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки дані головної книги не відноситься до первинних документів, на підставі яких органами ПФУ здійснюється облік нарахованих та сплачених страхових внесків. Крім того, використання книги тільки за 2010 рік є недостатнім, оскільки перевіркою виявлені порушення за 2008-2010 роки, тому скореговані дані за 2010 рік не можуть слугувати підставою для встановлення факту правомірності дій позивача.

Таким чином, з урахуванням викладено та невірного коригування позивачем в системі персоніфікованого обліку, апеляційний суд прийшов до висновку про правомірність рішення відповідача, а відтак про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаним висновком і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: