Справа № 813/5278/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 876/11983/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судова-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 813/5278/14 за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 3 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано акт огляду Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 3 серії 10ААВ № 705700 від 17.07.2014 р. в частині причини інвалідності - загальне захворювання; зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 переглянути рішення в частині причини інвалідності ОСОБА_2; визнано протиправним і скасовано акт огляду Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 3 серії 10ААВ № 705700 від 17.07.2014 р. в частині встановлення інвалідності ОСОБА_2 на строк до 01.07.2016 р. з датою чергового переогляду - 11.06.2016 р.; зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 переглянути рішення в частині встановлення строку інвалідності, шляхом перегляду ОСОБА_2 групи інвалідності без строку переогляду; зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 подати суду у місячний строк звіт про виконання даної постанови суду після набрання такою законної сили.

18.05.2015 р. відповідачем подано звіт за вих. № 333 від 07.05.2015 р. про виконання постанови суду від 06.10.2014 р., у якому зазначено, що на виконання постанови суду відповідачем проведено повторну медико-соціальну експертизу ОСОБА_2, зокрема в частині причини інвалідності та встановлення строку інвалідності на підставі всіх медичних документів та відповідно до вимог до вимог чинного законодавства.

Рішенням комісії було вирішено направити медекспертну справу ОСОБА_2 на заочну консультацію в Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності м.Дніпропетровськ з метою розгляду питання щодо зміни причини інвалідності з «дитинства» та встановлення ІІ групи інвалідності без строку переогляду.

У консультативному висновку ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України «України» від 05.12.2014 р. № 315 вказано: «Проаналізувавши медико-експертну документацію, комісія вважає, що хворий є інвалідом ІІ групи від загального захворювання. Підстав для зміни причини інвалідності немає, так як документів, що підтверджують настання інвалідності до 18 років хворий не надав. Підстав для встановлення інвалідності без терміну переогляду ОСОБА_2 також немає, відповідно до існуючих нормативних документів безтерміново група інвалідності встановлюється після 60 років.

28 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, в якому, у зв'язку черговим невиконанням відповідачем постанови суду від 06.10.2014 р., просив встановити новий строк подання звіту щодо виконання рішення суду та накласти штраф на винну посадову особу відповідно до вимог статті 267 КАС України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року відмовлено в прийнятті звіту від 07.05.2015 р. № 333 про виконання постанови суду від 06.10.2014 р. у справі № 813/5278/14.

Зобов'язано Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 3 подати суду протягом одного місяця з моменту набрання законної сили ухвали за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення, звіт про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 р.

У задоволенні клопотання позивача в частині накладення штрафу на винну посадову особу відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині відмови, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання про накладення штрафу на винну посадову особу.

Тому апелянт просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його вимоги в частині накладення штрафу згідно зі статтею 267 КАС України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції скористався правом встановлення судового контролю із застосуванням частини першої статті 267 КАС України, і надалі зобов'язаний був застосувати наслідки за невиконання судового рішення у виді штрафу. А право суду щодо застосування штрафу полягає у визначенні розміру даного штрафу, а не в його накладенні чи ненакладенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є безпідставна і не належить до задоволення з наступних міркувань.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача в частині накладення штрафу на винну особу, суд першої інстанції дійшов висновку, що таке згідно з приписами статті 267 КАС України є правом, а не обов'язком суду.

При цьому судом враховано ставлення відповідача до виконання рішення суду, а саме подання втретє звіту про виконання судового рішення.

Те, що судом вже встановлювався новий строк подання звіту, які судами не приймались у зв'язку з необхідністю здійснення процедурних питань, не свідчить про намір відповідача не виконувати рішення суду в цілому, яке ускладнюється відсутністю чітко встановленого порядку виконання рішення суду з питань переогляду причин інвалідності та встановлення строку інвалідності.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що необхідними передумовами для накладення штрафу у порядку судового контролю за виконанням судового рішення є як встановлення факту його невиконання повністю або частково, так і причин такого невиконання.

Тобто, накладення штрафу на посадових осіб або орган, які відповідальні за виконання судового рішення, залежить від добросовісного їхнього ставлення до виконання рішення суду, причин, які могли вплинути на невиконання чи часткове невиконання рішення суду і їхній причинно-наслідковий зв'язок з невиконанням рішенням суду.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 813/5278/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В. Гуляк

Н.М. Судова-Хомюк

Ухвала складена у повному обсязі 01 лютого 2016 року.