Справа № 2-а-7404/11
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7404/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2011 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

встановила:

27 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році І категорії і має ІІ групу інвалідності довічно. Захворювання повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІ групи в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, однак відповідач зазначену пенсію виплачує йому в нижчих розмірах, ніж передбачено законом.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 30 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, за період з 22 травня 2008 року по 26 березня 2011 року включно залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії А № 434997, видного Хмельницькою обласною державною адміністрацією 21 березня 2007 року. Згідно змісту довідки сер. МСЕ серії ХМ № 059240 Хмельницької обласної МСЕК від 16 січня 2007 року він являється інвалідом ІІ групи довічно, захворювання повязане з виконанням службового обовязку по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року, зокрема, були внесенні зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими суттєво обмежено права осіб, які є постраждалими внаслідок катастрофи на ЧАЕС.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зазначені зміни були визнані неконституційними і втратили чинність. У звязку з цим продовжила діяти попередня редакція ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру виплат позивачеві застосуванню підлягають ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», № 654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», на підставі яких були нараховані ці виплати, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі змісту ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»випливає, що за основу нарахування державної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, підвищення до пенсії як дитині війни, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати державну пенсію, додаткову пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідач своїми діями допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому позовні вимоги щодо визнання незаконними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії, починаючи з 22 травня 2008 року підлягають частковому задоволенню, так як знаходяться за межами строку звернення до суду встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з 27 березня 2011 року по день ухвалення судового рішення включно з врахуванням фактично виплачених сум.

Щодо вимоги про зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в подальшому, зазначаю, що згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення права, свобод, чи інтересів виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобовязання вчинити певні дії на майбутнє, не можуть бути предметом розгляду в суді.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 14, 86, 122, 158, 160, 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 8, 46, 55, 152 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 30.05.1997 року № 523, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 25.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»,

постановила:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по відмові провести перерахунок пенсії інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна) та 75 % мінімальної пенсії за віком (додаткова) на місяць, визначеної згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 27 березня 2011 року по 28 жовтня 2011 року включно.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи Наконечному ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна) та 75 % мінімальної пенсії за віком (додаткова) на місяць, визначеної згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 27 березня 2011 року по 28 жовтня 2011 року включно з врахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя __________