Справа № 22а-19622/11
Суддя: Лобов О. А.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Лобова О.А.,.

Суддів: Петренка В.М., Акопян В.І

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2010року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про нарахування та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок та донарахувати ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки, відповідно до вимог ст..48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які .постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розмірів мінімальної заробітної плати, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідні роки, з урахуванням виплаченої суми;

- стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області на користь ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки, відповідно до вимог ст..48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розмірів мінімальної заробітної плати, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідні роки, з урахуванням виплаченої суми.

В апеляційній скарзі Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області просить скасувати рішення з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки не враховано, що органи Пенсійного фонду вправі здійснювати виплати лише у межах коштів, отриманих з Державного бюджету України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

У відповідності з ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом III групи, захворювання якого повязане з наслідками аварії на Чорнобильській AEC, 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 11) та відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Частиною 7 ст. 48 вищевказаного Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради Полтавської області від 13.05.2010 року допомога на оздоровлення позивачу була виплачена в наступних розмірах: у 2008 році - 90 грн., у 2009 році - 90 грн.

Пунктом 28 розділу II Закону України від 28.12.2007, № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в такій редакції: одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказаний п. 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем у 2008 році була отримана допомога на оздоровлення у липні 2008 року (а.с. 10), коли були скасовані положення п. 28 розділу II Закону України «Про ^ державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», отже, вимоги позивача в цій частині щодо проведення перерахунку та виплати сум одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік підлягають задоволенню.

У 2009 році допомога на оздоровлення позивачу була нарахована та виплачена у розмірі 90 грн. відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12 липня 2005 року. Однак це суперечить положення ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами.

Таким чином, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами і дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності вимог про сплату допомоги на оздоровлення

Таким чином, пріоритетним є застосування в даному випадку норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України.

Тому висновок суду про те що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є правильним.

Доводи відповідачів щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів уповноваженим державним органам для виконання покладених на них обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 183-2 ч. 10, 197, 200,205,206 КАС України, Законом України від 2 грудня 2010 року N 2748-УІ колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: В.І.Акопян

ОСОБА_3