Справа № 127/27776/15-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/41/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПФ України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.09.2014 року позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в УПФ України у м. Вінниці.

При зверненні за призначенням пенсії позивачем було надано всі необхідні документи для призначення останньої, зокрема витяг з трудової книжки, що підтверджує факт роботи позивача за кордоном у ВПО «Зарубежстрой» з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року.

Однак, відповідач відмовив позивачу в зарахуванні вищевказаного періоду до стажу роботи для обчислення пенсії, у звязку з відсутністю підтверджуючої довідки, що підтверджує факт роботи позивача в даний період, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просив зобовязати відповідача зарахувати період його роботи за кордоном у ВПО «Зарубежстрой» з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року до його страхового стажу для обчислення пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позов не визнала та просила у задоволенні останнього відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень відповідача, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивач являється пенсіонером за віком з 26.09.2014 року та перебуває на обліку в УПФ України у м. Вінниці.

Відповідно до листа ГУПФ України у Вінницькій області від 20.11.2015 року №585/С-01 для розрахунку пенсії позивача відповідачем враховано заробітну плату останнього за період з 01.08.1981 року по 31.07.1986 року (60 місяців), страховий стаж позивача становить 26 років 4 місяці. Разом з тим, період роботи позивача за кордоном у ВПО «Зарубежстрой» з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року до страхового стажу для обчислення пенсії відповідачем не враховано (а.с.4-5).

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно копії пенсійної книжки позивача від 04.11.1972 року вбачається, що позивач працював з 18.12.1985 року по 25.08.1986 року у будівельно-монтажному тресті «Вінницяпромбуд» та був звільнений у звязку з відрядженням для роботи за кордоном у ВОП «Зарубежстрой», що у Монгольській Народній Республіці (а.с.11-12).

До трудової книжки позивача після запису №14 від 25.08.1986 року про звільнення з роботи було внесено запис №15 від 04.09.1986 року про прийняття позивача на посаду начальника відділу реалізації УПГК, а 29.05.1990 року внесено запис №16 про звільнення з роботи у звязку із закінченням строку закордонного відрядження в МНР на підставі довідки №23-48 від 07.08.1990 року, що завірено печаткою Управління виробничо-технологічного комплектування Будівельно-монтажного тресту «Вінницяпромбуд» (а.с.12).

Так, згідно п.2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Разом з тим, запис про період роботи позивача за кордоном у Монгольській Народній Республіці у період часу з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року внесено Управлінням виробничо-технологічного комплектування Будівельно-монтажного тресту «Вінницяпромбуд», тобто організацією, яка відрядила позивача на роботу за кордон, на підставі довідки №23-48 від 07.08.1990 року. Однак, сама довідка, що підтверджує роботу позивача у даний період часу із зазначенням організації, яка її видавала, наказів чи розпоряджень про зарахування та звільнення з роботи у позивача відсутні.

Відповідно до п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з пояснень представника відповідача в судовому засіданні з метою надання допомоги у отриманні документів про набутий позивачем стаж роботи за кордоном відповідачем не одноразово направлялись запити до Пенсійного фонду Російської Федерації з проханням надати допомогу в отриманні довідок, що підтверджують період роботи у ВПО «Зарубежстрой». У відповідь 13.01.2015 року відповідачем було отримано повідомлення від Г УПФ Російської Федерації №10 по м. Москві та Московській області про те, що організація ОАО «Зарубежстрой» були направлені запити щодо надання документів, що підтверджують період роботи позивача у вказаній організації, однак до даного часу відповідь від організації не надходила.

Однак, суд вважає, що не можна ставити в залежність від обставин, що не залежать від позивача, право останнього на отримання пенсії із врахуванням його страхового стажу у вищезазначений період роботи за кордоном, тим більше, що останній вичерпав всі можливості подати документи належного зразка.

Натомість, матеріали справи містять наступні письмові докази роботи позивача за кордоном у Монгольській Народній Республіці у період часу з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року, а саме: копію наказу Управлінням виробничо-технологічного комплектування Будівельно-монтажного тресту «Вінницяпромбуд» №78-к від 23.08.1986 року, відповідно до п.5 якого позивача звільнено від займаної посади начальника відділу комплектації будівельними матеріалами з 01.09.1986 року у звязку з відрядженням для подальшої роботи в Монгольську Народну Республіку строком на 3 роки (а.с.7); довідку, видану ВПО «Зарубежстрой» від 07.08.1990 року №23-48 про те, що дружина позивача ОСОБА_3 знаходилась за кордоном з 03.12.1986 року по 29.05.1990 року в якості члена сім`ї (а.с.6); копію трудової книжки позивача (а.с.11-12); грамоту начальника УПТК від 10.08.1988 року, відповідно до змісту якої нагороджується ОСОБА_1 начальник відділу реалізації Управління виробничо-технологічної комплектації Управління будівництва «Медьмолибденстрой» за добросовісну працю на землі братської Монголії, за активну участь в громадському житті колективу, з нагоди професійного свята Дня будівника (а.с.13).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд дійшов до переконливого висновку про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у врахуванні його трудового стажу за кордоном в страховий стаж, діяв неправомірно, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 487,20 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, ст.ст.8, 19, 22 Конституції України, ст.ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та керуючись ст.ст.2, 4, 6-12, 71, 94, 99, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 період роботи за кордоном у Монгольській Народній Республіці у ВПО «Зарубежстрой» з 04.09.1986 року по 29.05.1990 року до страхового стажу для обчислення пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, , місцезнаходження якого за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: