Справа № 812/1551/15
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року справа № 812/1551/15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

при секретареві Томах О.О.,

з участю представника позивача Ткачук О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі №812/1551/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до Луганської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (далі - ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт») звернулося до суду з позовом до Луганської митниці ДФС, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №702180001/2015/000013/1 від 19.06.2015р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №702180001/2015/00037 від 19.06.2015р. (т.1 а. с. 3-9).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у задоволенні зазначеного позову ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» відмовлено за необгрунтованістю (т.1 а. с. 216-221).

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Крім того, позивач вважав, що суд безпідставно донарахував та стягнув з позивача судовий збір (т.1 а. с. 228 - 233).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» зареєстроване в якості юридичної особи виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області, , є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності, зареєстрований в якості платника податку на додану вартість (т.1 а. с. 55-76).

12 березня 2015 року між ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» та компанією постачальником - товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Група «ПОЛІПЛАСТИК» (Росія) було укладено контракт №1203-2015 (далі - Контракт), предметом якого є поставка позивачу поліетилену різних марок, мішків б/в. Відповідно до Розділу 3 Контракту ціна на товар є договірною та зазначається у Специфікаціях, валюта контракту - ЄВРО. Ціни на товар, вказані у Специфікаціях (т.1 а.с.21-25).

16.06.2015р. Специфікацією № 32 до Контракту, сторони узгодили поставку протягом червня 2015 року поліетилену ПЭ2НТ11-9 у кількості 42000,00 кг за ціною 1,36 євро за 1 кг., загальною вартістю 57120,00 євро (т.1 а.с.26).

На виконання умов Контракту за адресою позивача 16 червня 2015 року відвантажено партію товару у кількості 21000,00 кг., на загальну суму 28560,00 євро, що підтверджується рахунком-фактурою № ЭВ000620 від 16.06.2015р. (т.1 а.с.27).

При митному оформленні товару позивачем була заповнена та подана до підрозділу відповідача - митного посту «Сєвєродонецьк» митна декларація від 19.06.2015 року №702180001/2015/001377, в якій для митного оформлення та митного контролю заявлено товар «Поліетилен низького тиску марки ПЭ2НТ11-9» виробництва ВАТ «Казаньоргсинтез», митний режим «імпорт» (т.1 а. с. 119).

В митній декларації позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним за ціною контракту № 1203-2015 в розмірі - 28560,00 євро.

Разом з митною декларацією позивач надав митному органу: контракт №1203-2015 від 12 березня 2015 року; специфікацію № 32 від 16.06.2015р. до контракту №1203-2015 від 12 березня 2015 року; рахунок-фактуру №ЭВ000620 від 16.06.2015р.; товарну накладну №ЭВ000620 від 16.06.2015р.; сертифікат якості № 111622/2 від 22.04.2015р.; сертифікат якості № 112323/2 від 04.06.2015р., договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 р. №25-МД; рахунок №294 від 17.06.2015р., довідку про транспортно-експедиційні витрати від 17.06.2015р. (т.1 а.с.21-34).

Позивачем додатково надано: митну декларацію країни відправника №10113070/160615/0008412; міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №014337 від 16.06.2015р., лист продавця товару - товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Група «ПОЛІПЛАСТИК» б/н від 24.01.2013р.; бухгалтерську довідку б/н від 16.06.2015р.; калькуляцію вартості товару б/н від 16.06.2015 р. (т.1 а. с. 35-40).

При здійснені митного оформлення товарів за митною декларацією №70218003/2015/000180 від 29.07.2015 року при розрахунку митної вартості товарів декларантом самостійно враховані розмір фрахту до кордону (10000 грн.) та розмір витрат на транспортно-експедиційні послуги (2083, 33 грн.), що зазначено у графі 20 декларації митної вартості № 70218003/2015/000180 від 29.07.2015 року (витрати на транспортування до місця доставки) сума 11851,8816 грн. (код товару ) та 231, 4484 грн. (код товару ), що в сумі становить 12083,33 грн. (т.1 а. с. 105-109).

Позивачем самостійно у графі 9а митної декларації зазначено про пов'язаність між собою продавця та покупця (т.1 а.с.120).

В зв'язку з тим, що подані декларантом документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: до митної вартості товарів не включено в повному обсязі витрати на транспортування, встановлено зниження фактурної вартості у порівнянні з попереднім митним оформленням ( з врахуванням тієї обставини, що між продавцем та покупцем існував взаємозв'язок та не надані засновницькі документи), посадовою особою митниці згідно вимог частин 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України витребувані додаткові документи.

Листом №19/06-01 від 19.06.2015 року позивач відмовився надати додаткові документи в підтвердження заявленої митної вартості товарів (т.1 а. с. 41).

В зв'язку з відсутністю повного документального підтвердження відповідач дійшов висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів за ціною угоди (контракту), провів з декларантом консультацію щодо визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо ідентичних або за ціною угоди щодо подібних товарів ( ст.59 МК України), застосував метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 1,54 євро/кг відповідно за даними раніше оформленої МД від 02.06.2015 року №702180001/2015/001270 без урахування транспортних витрат і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2015 року №702180001/2015/000013/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.06.2015 року №702180001/2015/00037 (т.1 а.с.127-129).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі є правомірність прийнятих відповідачем: рішення про коригування митної вартості товарів №702180001/2015/000013/1 від 19.06.2015р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №702180001/2015/00037 від 19.06.2015р.

Згідно ч.1 ст. 55 Митного кодексу України (далі МК України) рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом ( ч.9 ст.55 МК України).

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що до виключної компетенції митних органів належить перевірка та контроль правильності обчислення декларантом митної вартості товару. Саме митний орган встановлює достатність наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості товару.

10 квітня 2008 року Верховна Рада України шляхом прийняття Закону України №250-VI ратифікувала Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

За змістом підпунктів (а), (b) пункту 2 статті VII Генеральної угоди по тарифам и торгівлі від 30.10.1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту

Відповідно до ст. 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України).

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідач виявив, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

По-перше, до митної вартості товарів у повному обсязі не були включені витрати на транспортування.

У відповідності до п.1 специфікації №32 до контракту від 12.03.2015 №1203-2015 постачання товару здійснено па умовах FCA м. Клімовськ (Російська Федерація) згідно з Інкотермс 2010 (т.1 а. с. 26).

Положеннями Правил Інкотермс 2010 передбачено, що умови постачання FCA «Франко перевізник...» визначають зобов'язання покупця за свій рахунок укласти договір на перевезення товару від визначеного місця. Тобто, до ціни товару не включені витрати на транспортування. Отже, витрати та транспортування від м. Клімовськ (Російська Федерація) до м.Рубіжне (Україна) покладаються на ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт».

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом разом з митною декларацією від 19.06.201 5 №702180001/2015/001377 ( т.1 а. с. 119) надано:

- міжнародну товарно-транспортну накладну CMR від 10.06.2015 №014337, яка вказана у гр. 44 зазначеної МД за кодом 2730 -2730 ( т.1 а. с. 132);

- рахунок від 17.06.2015 №294, який вказаний у гр. 44 цієї ж МД за кодом 3004); ( т.1 а. с. 139);

- довідку про транспортно-експедиційні витрати від 17.06.2015 №б/н, яка вказана у гр. 44 зазначеної МД за кодом 3007 ( т.1 а. с. 138);

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 №25-МД, який вказаний у гр. 44 вищезазначеної МД за кодом 4301 ( т.1 а. с. 134 - 137).

На підставі вивчення зазначених документів, матеріалів справи, пояснень сторін, судом апеляційної інстанції встановлено, що ПП «Ростимир» (виконавець) надавав транспортно-експедиційні послуги ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» з місця завантаження (м.Клімовськ, Російська Федерація) до місця вивантаження (м. Рубіжне, Україна), що підтверджується умовами контракту на транспортно-експедиційні послуги від 29.12.2014 року №25-МД, рахунком від 17.06.2015 №294, довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 17.06.2015 №б/н Перевізником товару, як зазначено у гр. 16, 23 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №014337 є «PЕ KORKUSHKO OLEKSIY».

У відповідності до рахунку від 17.06.2015 №294 виконавець ПП «РОСТИМИР» здійснив розподіл витрат наступним чином: фрахт за кордоном складає 10000 грн., фрахт по території України - 3000 грн., транспортно-експедиційні послуги - 2083,33 грн.

Статтею ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-ІV (далі Закон №1955) визначено, що експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних втрат за рахунок покупця товару, в тому числі у разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи, зокрема, ч. 10 ст. 58 МК України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

Згідно з вимогами п. 5 ч.10 ст. 58 МК України до переліку витрат, які повинні включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів ( п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України).

Отже, до митного контролю та митного оформлення декларантом надана ДМВ від 19.06.2015 №702180001/2015/001377, де у графі 20 зазначений розмір витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України - 10000 грн., тобто до митної вартості не включені витрати на експедиційні послуги, що є порушенням положень митного законодавства.

Другою підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною угоди (контракту) стало встановлення митним органом фактичне зниження фактурної вартості у порівнянні з попереднім митним оформленням з 1,54 євро/кг (додаткова угода від 27.05.2015 №28 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015 до 1,36 євро/кг (додаткова угода від 16.06.2015 №32 до контракту від 12.03.2015 №1203-2015) та пов'язаність між собою продавця та покупця, що зазначено декларантом у графі 9а митної декларації.

Згідно з вимогами ч. 16 ст. 58 МК України особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у ст.15 Угоди про застосування статті VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Положеннями п. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року передбачено, що для цілей Угоди особи вважаються пов'язаними між собою тільки тоді, коли:

- вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного;

- вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

- вони є роботодавцем і службовцем;

- будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

- один з них прямо або опосередковано контролює іншого;

- обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою;

- разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу;

- вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.

Положеннями п. 2(b) ст. 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 передбачено, що при продажу між пов'язаними між собою особами контрактна вартість приймається, а товари оцінюються відповідно до положень параграфа 1, якщо імпортер продемонструє, що така вартість досить наближена до однієї з наступних вартостей, і це відбувається в той же час чи майже в той час:

- до контрактної вартості при продажі непов'язаним покупцям ідентичних або подібних товарів для експорту до тієї ж країни імпорту;

- митної вартості ідентичних або подібних товарів, як це визначено згідно з положеннями Статті 5;

- митної вартості ідентичних або подібних товарів, як це визначено згідно з положеннями Статті 6.

Аналогічні положення також закріплені у ч. 18 ст. 58 МК України, а саме, при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Засновницьких документів позивач відповідачу не надав.

На запитання суду апеляційної інстанції про те, в чому полягає пов'язаність між собою продавця та покупця (зазначено декларантом в митній декларації), представник позивача в судовому засіданні пояснив, що засновником підприємств як Продавця, так і Покупця, на дату спірного митного оформлення, була одна і та ж особа, що на переконання колегії суддів доводить правомірність дій митного органу щодо необхідності з'ясування можливості впливу пов'язаності покупця та продавця між собою на ціну товару.

При здійсненні митним органом аналізу цінової інформації періодичного видання ICIS встановлено, що рівень котирувань на поліетилен низького тиску поступово збільшувався:

ICIS від 30.04.2015 - 1280 - 1450 дол. СІІІА/т на умовах DAF Росія,

ICIS від 08.05,2015 - 1460 - 1550 дол. СІІІА/т на умовах DAF Росія.

ICIS 22.05.2015 - 1460 - 1550 дол. США/т на умовах DAF Росія,

ICIS від 11.06.2015 - 1480 - 1580 дол. США/т на умовах DAF Росія, що в євро відповідно до курсу валют на дату подання митної декларації складало:

ICIS від 30,04.2015 - 1122,4 - 1271,5 євро/т на умовах DAF Росія,

ICIS від 08.05.2015 - 1280,3 - 1359,2 євро/т на умовах DAF Росія,

ICIS від 22.05.2015 - 1280,3 - 1359,2 євро/т на умовах DAF Росія,

ICIS від 11.06.2015 -1280,3 - 1385,8 євро/т на умовах DAF Росія.

Згідно з ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Враховуючи вимоги ч. 3-4 ст. 53 МК України посадовою особою митниці було витребувано наступні документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) виробника.

Також запропоновано на підставі ч. 6 ст. 53 МК України надати додаткові документи.

На підставі зазначених вище, встановлених обставин; наявності пов'язаності між продавцем та покупцем, що зазначено декларантом у гр. 9а декларації митної вартості від 15.06.2015 року №702180001/2015/001379 (т.1. а.с. 120); ненадання засновницьких документів позивачем при митному оформленні і з огляду на норми митного законодавства, яким регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач мав законні підстави вважати, що існуючий зв'язок між покупцем та продавцем міг вплинути на заявлену митну вартість і відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання покладених на нього функцій, зобов'язаний був переконатися в правильності визначення митної вартості товару декларантом, внаслідок чого на підставі закону та у спосіб, встановлений законом, правомірно витребував додаткові документи.

Листом № 19/06-1 від 19.06.2015 декларантом відмовлено у наданні документів для підтвердження митної вартості товару за ВМД №702180001/2015/001377 від 19.06.2015 року ( т.1 а. с. 130). Відмова обґрунтована тим, що згідно п.2 ст.53 документи надані в повному обсязі, а договір купівлі-продажу оцінюваних товарів №1203-2015 від 12.03.2015 року не містить пов'язаних з ним третіх осіб, каталоги, специфікації, прейскуранти та висновки про якісні та вартісні характеристики спеціалізованих експертних організацій надати немає можливості.

Отже, митний орган на підставі наведених законодавчих норм надав позивачу можливість підтвердити заявлену митну вартість чи відкоригувати її шляхом надання додаткових документів, однак позивач не надав витребуваних додаткових документів у повному обсязі або інших документів щодо підтвердження чи узгодження з відповідачем заявленої митної вартості спірного товару, не обґрунтував неможливість надання додаткових документів.

Інших способів, ніж витребування митним органом додаткових документів та надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

В ході митного оформлення згідно вимог ч.4 ст.57 МК України відповідачем проведено консультацію з декларантом, в процесі якої надані роз'яснення щодо причин незастосування першого методу визначення митної вартості, повідомлено про рівень цін на подібні та ідентичні товари, запропоновано здійснити коригування митної вартості оцінюваного товару за другим методом визначення митної вартості товару (за ціною контракту щодо ідентичних товарів) згідно ст. 59 МК України.

На підставі ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або (уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 58 МК України: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Положеннями ч. 1 ст. 59 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МК У країни, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За допомогою програмно-інформаційного комплексу ЄАІС Держмитслужби здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

З урахуванням встановлених обставин, результатів аналізу формування ціни товару та рівня котирувань на поліетилен низького тиску згідно з періодичним виданням ІСІS, посадова особа митниці мала обґрунтовані підстави вважати, що заявлений декларантом рівень митної ціни товару не підтверджується наданими документами і в даному випадку позивач зобов'язаний був надати додаткові документи, які б підтвердили правильність заявленої митної ціни товару за ціною угоди ( контракту).

З огляду на викладене, відповідач дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування попереднього (основного) методу визначення, митну вартість оцінюваного товару та у відповідності до вимог МК України правильно визначив митну вартість товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (у відповідності до ст. 59 МК України) на підставі рівня митної вартості ідентичного товару із розрахунку 1,54 євро/кг з додаванням витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України на підставі цінової інформації за МД від 02.06.2015 №702180001/2015/001270 (т.1 а.с.192-196). Позивачем не спростовувалась можливість застосування зазначеної партії товару як ідентичної, оскільки останній взагалі наполягав на необхідності застосування першого методу.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатом контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2015 року № 702180001/2015/000013/1 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19 червня 2015 року №702180001/2015/00037.

На підставі ч. 7 ст. 55 МК України товар випущено у вільний обіг з наданням гарантії за МД від 19.06.2015 № 702180001/2015/001380. Тобто відповідач надав можливість декларанту (позивачу) довести заявлений рівень митної вартості товару шляхом надання додаткових документів.

Позивач листом від 20.08.2015 року за 36162/2015 року звернувся до відповідача про надання роз'яснень щодо витребування додаткових документів за низкою ВМД, у тому числі і за МД №702180001/2015/001377 від 19.06.2015 року.

Також позивачем в додаток до листа від 08.09.2015 №08/09-01 про перегляд відповідачем низки спірних рішень про коригування митної вартості та застосування до товарів, випущених у вільний обіг, митну вартість за першим методом (ціною угоди), у тому числі і за МД №702180001/2015/001377 від 19.06.2015 року, відповідачу надано лише комерційну пропозицію продавця на червень 2015 року ( т.1 а. с. 43 - 46).

Відповідачем на ці листи надані відповіді 14.09.2015 року №2383/1012-70-25 та 24.09.2015 року за №2663/10/12-70-25 про відсутність підстав для перегляду прийнятих рішень, оскільки дії митного органу щодо прийняття рішень про коригування митної вартості є правомірними та ґрунтуються на законі, а додаткові документи для перегляду митної вартості за ціною контракту позивачем не надані, крім комерційної пропозиції продавця на червень 2015 року, яка не спростовує сумніви щодо включення до митної вартості всіх її складових та не відображає причини зниження ціни товару ( т.1 а. с. 47 -54).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням неподання декларантом всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та частинах третій статті 53 МК України, ч.18 ст.58 МК України, що потягло за собою відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, колегія суддів дійшла висновку, що Луганською митницею правомірно відмовлено декларанту у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

За встановлених обставин та наведених норм матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів №702180001/2015/000013/1 від 19.06.2015р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №702180001/2015/00037 від 19.06.2015року ґрунтуються на законі та прийняті у спосіб, встановлений законом.

Водночас колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилкового рішення суду про стягнення з позивача недоплаченої суми судового збору за подання позову в частині майнових вимог в сумі 161,33грн.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції помилково визначив, що на дату подачі позову позивач повинен був сплатити не 1218,00 грн., а 1379,33 грн. При цьому суд не зазначив в мотивувальній частині постанови яким чином обчислена сума судового збору в розмірі 1379,33 грн. Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову в 2015 році ставка судового збору становила 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1218,00грн. Встановлено, що позовні вимоги майнового характеру заявлені позивачем в розмірі 23908,42 грн., тобто судовий збір в частині майнових вимог повинен був сплачений в сумі 1218,00грн., який був сплачений позивачем на підставі ухвали суду першої інстанції про залишення позовної без руху від 26.10.2015р., і якою був правильно визначений розмір судового збору за майнові вимоги в розмірі 1218,00грн. ( а. с. 81, 85). З огляду на помилку, допущену судом першої інстанції при визначенні розміру судових витрат, постанова суду в цій частині підлягає зміні, а саме, з резолютивної частини постанови суду необхідно виключити другий абзац щодо стягнення з позивача судового збору, оскільки судовий збір за подачу позову підприємством сплачений в повному обсязі.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо спірних відносин, але в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального закону в частині розподілу судових витрат постанова суду підлягає зміні.

Постанова в повному обсязі складена 4 лютого 2016 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.2, ст.201 ч.1 п.1, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі №812/1551/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до Луганської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації змінити, виключивши з резолютивної частини постанови суду другий абзац.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Колегія суддів Л.А. Василенко

А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова