Справа № 808/6077/15
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/6077/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

27 січня 2016 року

(13 год. 40 хв.)

Справа № 808/6077/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою суду від 27.01.2016 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 27.01.2016.

27.01.2016 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання 27.01.2016 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з’ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивача зареєстровано як юридичну особу 27.08.2004 (а.с. 41-43). Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано як юридичну особу – орган державної влади 06.11.2014 (а.с. 69).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (46.17); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (46.21); неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) (46.39); надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у. (77.39);

надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у. (82.99); вантажний автомобільний транспорт (49.41).

10.06.2015 між фірмою «Сіборн АС» (Норвегія) (далі – Продавець) та позивачем (далі – Покупець) було укладено контракт № 214F/2015S купівлі-продажу замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів (далі – Контракт від 10.06.2015 № 214F/2015S, а.с. 25-33), за яким Продавець продає, а Покупець придбаває заморожену чи охолоджену рибу та морепродукти (далі – Товар), асортимент, кількість, якість та ціна яких будуть узгоджуватись у підтвердженнях замовлень/інвойсів на кожну поставку.

Відповідно до п. 1.2 Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015S умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід’ємною частиною Контракту.

За змістом п. 5.4 Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015S розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Продавцем у інвойсі чи в даному Контракті, або в формі акредитиву (а.с. 25-33).

Згідно з Проформа-Інвойсом від 10.06.2015 № 134537 товаром, що поставляється, є: морожений лосось б/п, з/г 6-7 кг., вид пакування: картонна коробка з індивідуальною вагою; вага нетто (кг.): 10 773,40, ціна: 4,60 $, вартість: 49 557,64 $. Умова оплати: 100 % попередня оплата (а.с. 24).

Позивач 18.06.2015 сплатив ціну за товар відповідно до умов Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015S у розмірі 49 557,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах від 18.06.2015 № 1426 (а.с. 20).

Транспортування придбаного позивачем товару здійснювалось фірмою «SIA Lars Prim» на підставі Договору про міжнародні перевезення від 01.01.10.2015 № 2015МП/15L, укладеного з позивачем (а.с. 34, 35).

30.06.2015 для проведення митного оформлення поставленого позивачем товару за Контрактом від 10.06.2015 № 214F/2015S останнім на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112050000/2015/010372 (а.с. 11). Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом.

30.06.2015 після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с. 12). Повідомлення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару (замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів), містять розбіжності, а саме: відповідно до умов п. 5.1 Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015S вартість товару включає в себе вартість упаковки, маркування, доставку згідно з умовами Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця. Так, надана позивачем до митного оформлення калькуляція від 18.06.2015 не містить витрат, зазначених у пункті контракту (доставка, оформлення документів, податки та збори), натомість безпосередньо у Контракті від 10.06.2015 № 214F/2015S не зазначені витрати з калькуляції (маржа компанії).

Із урахуванням виявлених розбіжностей відповідач запропонував позивачу надати на підтвердження митної вартості товару (замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів) наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

01.07.2015 на виконання повідомлення відповідача про надання додаткових документів щодо поставки замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів було надано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 19.06.2015 № ОИ-323 серії ЗС (а.с. 15), згідно з яким ринкова вартість морепродуктів морожених в асортименті за період травень-червень 2015 року склала: продукція: камбала морожена ціла, розмірний ряд 25 +, країна: Польща, умови поставки: FCA Darlowo, Польща, Min. ціна, кг.: 0,600 $, Max. ціна, кг.: 0,950 $; продукція: обрізки лосося морожені б/ш з кістками Salmo Salar, країна: Норвегія, умови поставки: FCA Hitra, Норвегія, FCA Kverva, Норвегія Min. ціна, кг.: 1,840 $, Max. ціна, кг.: 2,750 $; продукція: філе лосося морожене б/ш Salmo Salar, країна: Норвегія, умови поставки: FCA Hitra, Норвегія, FCA Kverva, Норвегія Min. ціна, кг.: 2,500 $, Max. ціна, кг.: 3,070 $; продукція: обрізки лосося морожені Salmo Salar, країна: Норвегія, умови поставки: FCA Hitra, Норвегія, FCA Kverva, Норвегія Min. ціна, кг.: 0,600 $, Max. ціна, кг.: 1,090 $; продукція: хребти лосося морожені Salmo Salar, країна: Великобританія, умови поставки: FCA Клайпеда, Литва, Min. ціна, кг.: 0,300 $, Max. ціна, кг.: 0,450 $; продукція: обрізки лосося морожені Salmo Salar, країна: Великобританія, умови поставки: FCA Клайпеда, Литва, Min. ціна, кг.: 0,500 $, Max. ціна, кг.: 0,600 $; продукція: лосось потр. с/г 6-7 морожений Salmo Salar, країна: Норвегія, умови поставки: FCA Fredrikstad, Норвегія, Min. ціна, кг.: 3,500 $, Max. ціна, кг.: 5,170 $.

Крім того, позивач надав відповідачу лист постачальника («Сіборн АС») від 01.07.2015, за змістом якого в калькуляції детально зазначені всі складові ціни товару, у т.ч. маржа. У свою чергу, такі складові як доставка, оформлення документів, податки та збори входять до п. 2 як «інше» (а.с. 14).

30.06.2015 відповідач надав позивачу консультацію щодо митної вартості товару та, відповідно, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1 (а.с. 8). Зазначене рішення мотивовано тим, що на вимогу відповідача надати додаткові документи позивач їх не надав у повному обсязі. Натомість, у відповідача наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей подібних товарів за основним та другорядними методами з розрахунку 5,85 $ за 1 кг., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та, як наслідок, прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів (МД від 12.01.2015 № 125110007/2015/226181).

Оцінюючи правомірність рішення про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1 та картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1, суд виходить із такого.

Відносини, пов’язані зі справлянням митних платежів, регулюються МК України, Податковим кодексом України (далі – ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що 30.06.2015 позивачем для проведення митного оформлення товару за Контрактом від 10.06.2015 № 214F/2015S на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112050000/2015/010372. Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом. Однак, у зв'язку з виявленими розбіжностями відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

01.07.2015 на виконання повідомлення відповідача про надання додаткових документів позивачем було надано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 19.06.2015 № ОИ-323 серії ЗС (а.с. 15), а також лист постачальника (фірми («Сіборн АС») від 01.07.2015, в якому, крім іншого, зазначено, що 18.06.2015 було відвантажено товар за інвойсом від 18.06.2015 № 174989, CMR від 18.06.2015 № б/н. 100% попередня оплата, здійснена позивачем, була отримана 18.06.2015 постачальником у повному обсязі. У свою чергу, оформлення специфікацій не передбачено умовами Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015S (а.с. 14). Також позивач поінформував відповідача, що інші документи додатково ним подаватись не будуть.

Аналізуючи документи, надані позивачем відповідачу у їх сукупності, суд вважає, що позивач для проведення митного оформлення товару у встановленому законом порядку подав всі необхідні документи з дотриманням вимог ч. 2 ст. 58 МК України та пояснення до них. Відтак, відсутність в калькуляції від 18.06.2015 витрат, зазначених у п. 7 Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015 (доставка, оформлення, документів, податки та збори) та відсутність у Контракті від 10.06.2015 № 214F/2015 витрат з калькуляції (маржа компанії), на переконання суду, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару (свіжозамороженої і охолодженої риби та субпродуктів).

Крім того, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на МД від 12.01.2015 № 125110007/2015/226181 як на джерело інформації суд вважає безпідставним, оскільки зазначена декларація подавалась позивачем до Київської митниці ДФС щодо риби, розмірний ряд якої становить «5-9 кг», натомість у МД від 30.06.2015 № 112050000/2015/010372, поданій відповідачу, розмірний ряд інший, а саме «6-7 кг» (розмірний ряд впливає на вартість товару); МД № 112050000/2015/010372 була подана позивачем відповідачу 30.06.2015, а МД № 125110007/2015/226181 була подана позивачем до Київської митниці ДФС 12.01.2015, тобто з проміжком часу у півроку. Крім того, як вбачається із аналізованих декларацій, різними є постачальники товару, що у своїй сукупності впливає на кінцеву вартість товару.

Отже, оскільки зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1 відомості не можуть свідчити про наявність реальних розбіжностей, у відповідача, на переконання суду, були відсутні достатні підстави для виникнення обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження числового значення заявленої митної вартості товару (свіжозамороженої і охолодженої риби та субпродуктів) чи розрахунку митної вартості такого товару, здійсненої позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були всі підстави здійснити митне оформлення товару (замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів) за методом, визначеним позивачем у ВМД форми МД-2 № 112050000/2015/010372 – основним методом, однак відповідач необґрунтовано прийняв рішення про коригування митної вартості від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1 за резервним методом. Отже, таке рішення, на переконання суду, є протиправним.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1 є обґрунтованими, а, відтак, в цій частині позов підлягає задоволенню.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 04.08.2015 № 910 (а.с. 3) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 255,78 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 – 12, 14, 86, 94, 98, 158 – 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень суб’єкта владних повноважень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01.07.2015 № 112050000/2015/000128/1.

Судовий збір у розмірі 255,78 грн. (двісті п’ятдесят п’ять гривень сімдесят вісім копійок) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» (код ЄДРПОУ 33134908) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус