Справа № 805/14135/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Київ К/800/665/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест ЛТД" до Управління Укртрансінспекції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови за касаційною скаргою Управління Укртрансінспекції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Донецькій області про визнання противоправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року.

Управління Укртрансінспекції у Донецькій області не погодилось з постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

01 серпня 2013 року посадовими особами Управління Укртрансінспекції у Донецькій області була проведена перевірка транспортного засобу марки МАН, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом паливоцистерною НОМЕР_2, що належить ТОВ «Гефест ЛТД». За результатами перевірки складений акт від 01.08.2013 року №021970, яким встановлено порушення у вигляді відсутності щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку водія - тахокарток, наявність яких передбачена Інструкцією з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 р. № 385.

Під час проведення рейдової перевірки, водій транспортного засобу, що належить ТОВ «Гефест ЛТД», ОСОБА_4 здійснював надання послуг з внутрішніх перевезень без оформлення щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку водія - тахокарток, наявність яких передбачена Інструкцією з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 р. № 385.

У зв'язку із виявленими порушеннями відповідачем винесено постанову № 000794 від 17.09.2013 року про накладання адміністративно-господарського штрафу, згідно якої до позивача, на підставі абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 340 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття постанови № 000794 від 17.09.2013 року про накладання адміністративно-господарського штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку про неправомірність прийняття Управлінням укртрансінспекції у Донецькій області постанови про накладання адміністративно-господарського штрафу, з посиланням на те, що в силу договору оренди №11/04-07 від 29 грудня 2006 року ТОВ «Гефест ЛТД» не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Порядок встановлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначені в Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року № 385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241.

Відповідно до положень пунктів 1.4, 3.3 Інструкції, тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Разом з тим, обов'язок по забезпеченню водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий), в силу положень п.3.5 Інструкції, покладається на перевізника.

Стаття 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлює, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані, зокрема, організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовується штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 грудня 2006 року між ТОВ «Гефест ЛТД», як орендодавцем, та ТОВ «Параллель-М ЛТД», як орендарем, укладено договір оренди №11/04-07 автотранспортних засобів, а додатковою угодою від 06.12.2012 року транспортний засіб марки МАN, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності, включений до переліку, що надані орендодавцем орендарю в тимчасове користування.

Також встановлено, що вказаний транспортний засіб на час проведення перевірки 01.08.2013р. перебував у користуванні ТОВ «Параллель-М ЛТД» підтверджується додатковою угодою від 31.12.2011 року, відповідно до положень якої договір оренди автотранспортних засобів №11/04-07 від 29.12.2006 року діє до 31.12.2013 року.

З урахуванням встановлених обставин, які свідчать про перебування автомобіля, що перевірявся, у користуванні третіх осіб, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказували на те, що позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Окрім того, встановлено, що водій транспортного засобу, що перевірявся, ОСОБА_4, знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Параллель-М ЛТД», про що свідчить витяг з наказу № 2л від 05.01.2007 року. Ця обставина також свідчіть про те, що позивач немає ніякого відношення до відповідних автомобільних перевезень.

На підставі встановлених по справі обставин суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем протиправно застосовано до позивача фінансові санкції, передбачені абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки що ТОВ «Гефест ЛТД» не є автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець