Справа № 2а-5538/12/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ К/9991/58165/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Рибченка А.О., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Титенко М.П.,

представника позивача Слюсар С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 по справі №2а-5538/12/2670 за позовом Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012, у задоволенні позовних вимог Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 21.09.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 24.09.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», статті 57, пункту 87.9 статті 87, статей 126, 260 Податкового кодексу України, статей 2, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено заміну відповідача - Лозівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області її правонаступником - Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією проведено камеральну перевірку податкової звітності Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» по рентній платі за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобуваються в Україні, за результатами якої було складено акт від 02.12.2011 №150/15/30019775 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.12.2011 №, №, №, №, якими до позивача було застосовано штрафні санкції за порушення строків сплати самостійно узгодженого грошового зобов'язання .

Так, згідно з поданими позивачем розрахунками:

- від 17.03.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 216015,94грн. з граничним строком сплати - 30.03.2011, фактично була сплачена 30.05.2011 (із затримкою строку сплати на 61 день);

- від 17.05.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 30260,65грн. з граничним строком сплати - 30.05.2011, фактично була сплачена 30.06.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 18.05.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 189057,67грн. з граничним строком сплати - 30.05.2011 фактично була сплачена 30.06.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 16.09.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 184113,34грн. з граничним строком сплати - 30.09.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 16.09.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 2619697,06грн. з граничним строком сплати - 30.09.2011, фактична була сплачено 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 16.09.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 186913,45грн. з граничним строком сплати -30.09.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 17.10.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 24791,35грн. з граничним строком сплати -30.10.2011, фактично була сплачена 30.10.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 17.10.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 193701,39грн. з граничним строком сплати -30.10.2011, фактично була сплачена 30.11.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 17.06.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 89205,44грн. з граничним строком сплати -30.06.2011, фактично була сплачена 25.07.2011 (із затримкою строку сплати на 25 днів);

- від 17.06.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 131789,32грн. з граничним строком сплати -30.06.2011, фактично була сплачена 25.07.2011 (із затримкою строку сплати на 25 днів);

- від 21.02.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 13146,50грн. з граничним строком сплати -02.03.2011, фактично була сплачена 24.03.2011 (із затримкою строку сплати на 22 дні);

- від 17.06.2011 №000633501 сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 200205,75грн. з граничним строком сплати -02.03.2011, фактично була сплачена 24.03.2011 (із затримкою строку сплати на 22 дні);

- від 16.12.2011 №19068 сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 213 611,03грн. з граничним строком сплати -30.12.2011, фактично була сплачена 10.01.2011 (із затримкою строку сплати на 11 днів);

- від 17.01.2011 №21282 сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 214155,30грн. з граничним строком сплати -30.01.2011, фактично була сплачена 01.02.2011 (із затримкою строку сплати на 2 дні);

- від 17.10.2011 р. № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 153344,50грн. з граничним строком сплати -30.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 1 день);

- від 17.10.2011 р. № сума податкового зобов'язання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у розмірі 2528812,79грн. з граничним строком сплати - 30.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 1 день).

Крім того, згідно з рішенням Державної податкової служби України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання від 30.04.2012 №4 в сумі 2281490,75грн. з граничним строком сплати - 07.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 24 дні), від 30.04.2012 №5 в сумі 2983127,47грн. з граничним строком сплати - 07.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 24 дні).

Судами також встановлено, що згідно з поданими позивачем розрахунками:

- від 17.03.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 19558,03грн. з граничним строком сплати - 30.03.2011, фактично була сплачена 30.05.2011 (із затримкою строку сплати на 61 день);

- від 18.07.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 19778,50грн. з граничним строком сплати - 30.07.2011, фактично була сплачена 31.08.2011 (із затримкою строку сплати на 32 дні);

- від 18.05.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 29264,99грн. з граничним строком сплати - 30.09.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 16.09.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 987667,64грн. з граничним строком сплати - 30.09.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 pоку (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 17.10.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 17629,95грн. з граничним строком сплати - 30.10.2011, фактично була сплачена 30.11.2011 (із затримкою строку сплати на 31 день);

- від 17.11.2010 №18370 сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 19402,40грн. з граничним строком сплати - 30.10.2010, фактично була сплачена 29.12.2010 (із затримкою строку сплати на 29 днів);

- від 17.06.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 20008,81грн. з граничним строком сплати - 30.06.2011, фактично була сплачена 25.07.2011 (із затримкою строку сплати на 25 днів);

- від 21.02.2011 №90033438 сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 4315,80грн. з граничним строком сплати - 02.03.2011, фактично була сплачена 23.03.2011 (із затримкою строку сплати на 21 день);

- від 21.02.2011 №90033501 сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 15010,79грн. з граничним строком сплати - 02.03.2011, фактично була сплачена 23.03.2011 (із затримкою строку сплати на 21 день);

- від 16.12.2011 №19068 сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 19545,81грн. з граничним строком сплати - 30.12.2011, фактично була сплачена 10.03.2011 (із затримкою строку сплати на 11 днів);

- від 17.01.2011 №21282 сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 19595,61грн. з граничним строком сплати - 30.01.2011, фактично була сплачена 01.02.2011 (із затримкою строку сплати на 2 дні);

- від 17.10.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 26436,38грн. з граничним строком сплати - 30.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 1 день);

- від 17.10.2011 № сума податкового зобов'язання з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у розмірі 1095087,38грн. з граничним строком сплати - 30.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 1 день).

Крім того, згідно з рішенням Державної податкової служби України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання від 30.04.2012 №4 в сумі 1019617,04грн. з граничним строком сплати - 07.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 24 дні), від 30.04.2012 №3 в сумі 173019,00грн. з граничним строком сплати - 07.10.2011, фактично була сплачена 31.10.2011 (із затримкою строку сплати на 24 дні).

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем були сплачені суми збору, самостійно узгоджені у вищезазначених розрахунках, проте сплачені за поточними зобов'язаннями позивачем суми, відповідачем було зараховано в погашення податкового боргу попередніх періодів.

Щодо висновку податкового органу про несвоєчасну сплату позивачем самостійно визначеного грошового зобов'язання за листопад та грудень 2010 року колегія суддів звертає увагу на наступне.

За змістом підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно підпункту 7.7 статті 7 вказаного Закону податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) і у рівних пропорціях.

Вказана норма не позбавляє платника податку права самостійно визначити джерела погашення узгоджених податкових зобов'язань відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» та від обов'язку самостійно сплатити суму податкового зобов'язання відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього ж Закону.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку. Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

З наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» належить виключно платнику. Тому суми податкових зобов'язань або податкового боргу з урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

Враховуючи вищевикладене, висновки органу державної податкової служби про порушення позивачем в 2010 році граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання із рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні, та з рентної плати за нафту, що видобувається в Україні (сплачених позивачем своєчасно (що не заперечувалось відповідачем), але зарахованих відповідачем в рахунок погашення податкового боргу з цих платежів минулих періодів, у зв'язку із чим у позивача виникала заборгованість по поточному періоду), є неправомірними.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до спірних рішень, відповідачем застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 1940,24грн. за податковим повідомленням-рішенням від 28.12.2011 № за несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання згідно з розрахунком від 17.11.2010 №18370.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі в розмірі 1940,24грн. є неправомірним.

В той же час, відповідно до пункту 260.7 статті 260 Податкового кодексу України сума податкових зобов'язань з рентної плати, визначена у податковому розрахунку за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такого податкового розрахунку з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, у позивача є обов'язок щодо сплати відповідних податкових зобов'язань, самостійно визначених у податкових розрахунках за податковий (звітний) період, протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такого податкового розрахунку, а саме - для календарного місяцю - протягом 10 днів після 20 числа місяця, що настає за звітним місяцем.

Згідно з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Тобто, у податкового органу існує обов'язок здійснювати зарахування коштів без врахування призначення платежу, визначеного позивачем.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок змін у законодавстві, які набули чинності з 2011 року, дії відповідача щодо зарахування у 2011 році поточних платежів в погашення податкового боргу минулих періодів 2011 року є правомірними.

Посилання позивача на неправомірність нарахування штрафних санкцій за порушення строків сплати розстрочених зобов'язань обґрунтовано не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки наявність рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання не звільняє платника від відповідальності за порушення строків сплати зобов'язань, визначених у такому рішенні.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 28.12.2011 №, №, № та податкове повідомлення-рішення від 28.12.201 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 241113,65грн. прийнято податковим органом правомірно.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що право органів державної податкової служби зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, виникло у контролюючого органу лише з 01.01.2011, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2011 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі в розмірі 1940,24грн. із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 55, 160, 210, 220, 221, 223, 229, 230, 232, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 по справі №2а-5538/12/2670 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2011 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі в розмірі 1940,24грн. - скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі в розмірі 1940,24грн.

В решті позовних вимог постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 по справі №2а-5538/12/2670 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ А.О. Рибченко

__________________ А.М. Лосєв