Справа № 2-а-2691/10
Суддя: Манич В. П.
Дата ухвалення: 2010-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2010 р. Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого Манич В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Дергачівському районі Харківської області; зобов'язати відповідача нараховувати і сплачувати йому пенсії як інваліду ЧАЕС III групи відповідно до Закону в розмірі не меншому 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.І ст.28 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 08.09.2009 р.

10.03.2010 р. позивач надав додатковий уточнений адміністративний позов до відповідача в якому просить зобов'язати відповідача нараховувати і сплачувати йому пенсії як інваліду ЧАЕС III групи відповідно до Закону у розмірі не меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленому ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.11.2006 року.

В своєму уточненому адміністративному позові позивач зазначив, що з 01.11.2006 р. Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області повинно було привести належні йому основну і додаткову пенсії, які він отримує як громадянин який постраждав внаслідок ЧАЕС І категорії, інвалід III групи у відповідності до ст.ст. 50 , 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком відповідно з урахуванням ст. 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 листопада 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Цей обов'язок у відповідача беззаперечно виник після прийняття Конституційним Судом України рішення №19-рп/2009 від 08.09.09 р. по справі №1-27/09 за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 10 ПКМУ „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", який передбачав обмеження максимального розміру пенсій призначених (перерахованих) відповідно до ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 12 мінімальними розмірами пенсії за віком. Встановленої згідно з абзацом першим частини першої ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Конституційним Суд України встановив, що відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п.6 ч.І ст.92).

КМУ повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечувати проведення політики, зокрема, у сфері соціального захисту ( п.2,3 ст. 116 Основного Закону України). Зазначене свідчить, що КМУ не наділений повноваженнями щодо встановлення розмірів пенсій.

Таким чином, КМУ втрутився у сферу виключної компетенції законодавця всупереч положенням ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст.19, п.З ч.І ст.85, п.6 ч.І ст.92 Конституції України, про що вказано в рішенні суду, яке має преюдиціальне значення. Відповідач і на сьогодні продовжує виплачувати йому пенсії в розмірах визначених постановами КМУ.

Але відповідач продовжує і станом на сьогодні виплачувати належні йому пенсії в розмірах визначених постановами КМУ, всупереч вищенаведеному.

Його конституційне право визначене ст.56 Конституції України на відшкодування за рахунок .іержави матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, що знайшло свій прояв в нестворенні безпечних умов праці і проживання під час ліквідації ним наслідків ЧАЕС - відповідність за що взяла на себе держава в повному обсязі, що знайшло свій прояв в ст.ст.1,13 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року. Його конституційне право визначене ч.І ст.46 Конституції України на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі часткової втрати працездатності в порядку і розмірах передбачених законом.

Позивач в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати за його відсутності в порядку письмового провадження, що суд вважає за можливе.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 надав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в наданих запереченнях просять суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991р., Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 09.07.2003р. та на підставі Постанов Кабінету міністрів України. Стаття 49 Закону № 796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1-4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державна пенсія особам, віднесеним до 1-4 категорій призначається у відповідності до ст. 54 Закону № 796, частина 1 якої встановлює, що за бажанням громадянина, пенсії можуть призначатися із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990рр, а частина 4 якої встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю , особам віднесеним до 1 категорії згідно ст. 50 Закону № 796 призначається у розмірах: інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Частина 5 та ч.І статті 54 Закону 796 встановлюють, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом міністрів України. На підставі цієї норми Пенсійний фонд при нарахуванні основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 керувався нормами Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002р. № 1, п.п. а, б, ч.І якої встановлюють, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка проводиться розрахунок: пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 та додаткової пенсії до ст. 50, передбаченої цим же Законом. З 01.01.2008р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107 були внесені зміни до Закону № 796 ст. 54 передбачає, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно вищеназваного Закону зміни були також внесені і до ст. 50 Закону № 796 стосовно розмірів додаткової пенсії, яка в новій редакції становить: для інвалідів III групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а саме - 498грн. На підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 50 та ст. 54 були доповнені абзацом, який зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Ці зміни в Закону і були враховані при обчисленні основної та додаткової пенсії позивачу. Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі не погоджується з позивачем стосовно застосування для розрахунку додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону 796 величини мінімальної пенсії за віком, встановленої законами України про Державний бюджет України, оскільки ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Розмір пенсій, встановлений ч.4 ст.54 Закону № 796, був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлено не був. Норми ст. 49 Закону № 796 щодо застосування розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини Кет. 28 Закону п.України «Про зальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обмеження максимального розміру пенсій, призначених за цим законом, законодавцем на інші статті цього Закону, у тому числі і на ч.4 ст. 54 Закону № 796 поширені не були. Положення ч.З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлених абзацом першим цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом), Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню та застосуванню відповідно в межах дії Закону .4° 1058. Враховуючи викладене, Управління фонду вважає, що в даному випадку стверджувати про звуження змісту та обсягу прав осіб, яким пенсія призначена з урахуванням положень ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів та відповідно про порушення положень Конституції України підстав не вбачається. Статтею 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Статтею 67 цього Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У відповідності до зазначених норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Це відповідає також вимогам Порядку обчислення по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМУ від 30.05.1997р. № 523. Пенсія позивачу призначена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому при нарахуванні додаткової пенсії Пенсійний фонд керувався Постановою КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1, де надається вичерпний перелік Законів, до яких застосовується розмір 19,91грн. для розрахунку величини основної та додаткової пенсій. Редакція ст. 50 Закону № 796, в якій зазначається, що додаткова пенсія інвалідів нараховується в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та ст. 54 цього ж Закону, яка встановлює розмір основної пенсії не нижчим по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, були змінені на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення п.28 розділу 11 вказаного Закону, яким були внесені зміни до ст. 50 та ст. 54 Закону № 796 втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом міністрів України була прийнята 28.05.2005р. Постанова № 530 «Деякі питання захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008р. Пунктом 4 якої передбачено щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачувати інвалідам III групи 15 процентів від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Пункт 6 вказаної постанови закріплює положення стосовно розмірів пенсій для інвалідів III групи , щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, яка для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990рр. по III групі інвалідності не може бути нижчою від 870грн. Підпункт 2 пункту 1 постанови № 654 від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлює, що в інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990рр. для інвалідів III групи не може бути нижчою за 890грн., а підпунктом 1 пункту 1 зазначеної постанови передбачено, що 544грн. - це мінімальний розмір пенсії одержувачів пенсії за вислугу років та за віком призначених відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». З урахуванням зазначеної постанови та Закону № 796 позивачу станом на 01.01.2010 року виплачується пенсія, яка становить; основний"|50змір пенсії - 980грн., додаткова пенсія інваліду III групи внаслідок ЧК (ст. 49 Закону № 796), 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - 85,95грн.; підвищення інвалідам З групи - 171,90грн., цільова грошова допомога інвалідам війни 3 групи - 50,00грн., підвищення по постанові №198 від 11.03.2009 р. як непрацюючому - 28,40 грн., підвищення відповідно до постанови 821 від 23.12.2009 р,- 33 грн.75 коп., а всього - 1350,00 грн.

Розміри прожиткового мінімуму встановлюється виключно законом про Державний бюджет країни на відповідний рік і не можуть коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Частина 1 статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» закріплює норму, в якій зазначено, що діяльність КМУ спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов ВРУ, а також Програм діяльності КМУ, схваленої ВРУ, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, та ін. Також, основними повноваженнями, закріпленими у ст. 20 вищевказаного закону у сфері соціальної політики забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян. Стаття 52 даного закону встановлює норму у відповідності до якої акти КМУ обов»язкові для виконання. Управління Пенсійного фонду України відповідно у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ. Усі дії управління узгоджуються з вимогами Конституції, оскільки саме Кабінет Міністрів України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту, а видані з цього питання постанови і розпорядження є обов'язковими до виконання. У зв'язку з чим, вважають, що призначення основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 проводилося згідно чинного законодавства. Просить розгляд справи проводити без представника Управляння пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області.

Суд вважає можливим справу розглянути по суті у відсутності сторін відповідно до ст.122 ч.З КАС України в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом III групи та він відноситься до 1 -ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 126391С від 03.07.2008р.та копією вкладки № 640420С, довідками серії ХАР-06 за №001930 та серії ХАР-07від 018693.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ї категорії, має інвалідність ІІІ-Ї групи.

Згідно довідки, ОСОБА_1 нараховано, станом на 08.09.2009р.,

01 10.2009р., 01.11.2009р., 01.01.2010р.

08.09.2009р.01.10.2009р.01.11.2009р.01.01.2010р.
Основний розмір пенсії згідно п.п.2 п.1 постанови від 16.07.2008 р.№654980,00980,00980,00980,00
Дод. пенсія інв. І гр. внаслідок ЧК по ст. 49, ст. 50 5акона № 796 в редакції від 28.12.2007р. та відповідно до Постанов КМ № 530 від 28.05.2008р., 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність74,7074,7085,9585,95
Підвищення інваліду війни 1 гр.149,40149,40171,90171,90
Цільова грошова допомога на прожиття інвалідам50,0050,0050,0050, 00
Доплата по постанові від 23.12.2009р. 75
Підвищення по постанові № 198, як непрацюючому14,2028,4028,4028,40
Всього:1268,301282,51316,251350.00 -

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що

включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно- правовими актами.

Також, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до дееяких законодавчих актів України" статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають Закону №796 суд робить висновки про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно статті 58 Закону України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року « Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст.50, 54 Закону №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону № 796.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання подальшого нараховування та виплати щомісячної основної державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

На момент звернення до суду зазначена пенсія нарахована та виплачена не була, тому позивач не мав підстав вважати, що відповідач порушуватиме в майбутньому його законні права та інтереси.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення прав позивача, отже підстав для задоволення позову в цій частині, немає.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено мінімальний розмір пенсії за віком.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом III групи та він відноситься до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 126391С від 03.07.2008р.та копією вкладки № 640420С, довідками серії ХАР-06 за №001930 та серії ХАР-07від 018693, та підтверджується довідкою Управляння Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.05.2010р. № 4473-13/20п., що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи є інвалідом III гр. з 29.07.1992 року.

Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22, ст. 152 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. ч.4 ст. 9, 71, 72, 86, 94, 98, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та провести відповідні виплати у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.11.2006р. по 02.06.2010р., з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10 денний строк та подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя В.П. Манич.