Справа № 826/3726/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/65934/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Пожежний профілактик" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування рішення за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ТОВ "Пожежний профілактик" в Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явило позов до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування рішення.

Просило скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06 березня 2013 року про повернення документів без розгляду та зобов'язати відповідача переоформити та видати ТОВ "Пожежний профілактик" ліцензію на господарську діяльність, яка пов'язана із створенням об'єктів архітектури серії АВ № 515212 із додатками у зв'язку із зміною місцезнаходження юридичної особи.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо неприйняття рішення за заявою ТОВ "Пожежний профілактик" про переоформлення ліцензії.

Зобов'язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення, передбачене Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення судів у справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та постановити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 11 травня 2010 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві позивачу видано ліцензію серії АВ № 515212 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно додатком) зі строком дії з 11 травня 2010 року по 11 травня 2015 року.

22 лютого 2013 року позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про переоформлення ліцензії у зв'язку із зміною місцезнаходження юридичної особи. При цьому надані документи, передбачені Порядком ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року № 1396, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 43 "Про відновлення дії постанови від 05 грудня 2007 року № 1396 та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Листом від 06 березня 2013 року № 40-16-1040 відповідач повернув документи без їх опрацювання у зв'язку з тим, що для переоформлення ліцензії заявник зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дати виникнення підстав для її переоформлення подати органу ліцензування визначені Порядком від 05 грудня 2007 року № 1396 документи.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з протиправності дій відповідача щодо повернення поданих документів без розгляду з підстав помилкового застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Така правова позиція судів першої та апеляційної інстанцій є правильною й такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011 (далі - Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань, відповідно до законодавства видає суб'єктам господарювання ліцензії на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, анулює зазначені ліцензії.

Пунктом 20 зазначеного Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури ліцензування визначено, що орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", суб'єкт господарювання, який має намір провадити певний вид господарської діяльності, що ліцензується, особисто або через уповноважений ним орган чи особу звертається до відповідного органу ліцензування із заявою встановленого зразка про видачу ліцензії.

Заява про видачу ліцензії залишається без розгляду, якщо: вона подана (підписана) особою, яка не має на це повноважень; документи оформленні з порушенням вимог цієї статті; немає в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців відомостей про заявника або наявні відомості про перебування юридичної особи у стані припинення шляхом ліквідації (перебування фізичної особи-підприємця у стані припинення підприємницької діяльності) чи про державну реєстрацію її припинення (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця).

Відповідно до вимог частини другої статті 11 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", повідомлення про прийняття рішення про видачу ліцензії або про відмову у видачі ліцензії надсилається (видається) заявникові в письмовій формі протягом трьох робочих днів з дати прийняття відповідного рішення. У рішенні про відмову у видачі ліцензії зазначаються підстави такої відмови.

Статтею 16 цього ж Закону визначено, що орган ліцензування протягом трьох робочих днів з дати надходження заяви про переоформлення ліцензії та документів, що додаються до неї, зобов'язаний видати переоформлену на новому бланку ліцензію з урахуванням змін, зазначених у заяві про переоформлення ліцензії.

Із матеріалів справи вбачається, що датою виникнення підстави у ТОВ "Пожежний профілактик" для переоформлення ліцензії є 13 лютого 2013 року (дата отримання ТОВ "Пожежний профілактик" виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), а позивач подав документи 22 лютого 2013 року.

Таким чином, є вірним висновок судів про допущену відповідачем бездіяльність щодо неприйняття останнім рішення у відповідності до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" за заявою ТОВ "Пожежний профілактик" про переоформлення ліцензії.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в порядку частини першої статті 69, частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства Укарїни не доведено обґрунтованості прийнятого рішення із викладеними в листі від 06 березня 2013 року

№ 40-16-1040 мотивами повернення поданих ТОВ "Пожежний профілактик" документів без розгляду.

Зазначені обставини та норми матеріального права вірно враховано судами попередніх інстанцій під час вирішення даного спору.

Судові рішення у цій справі є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожежний профілактик" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.