Справа № 826/20909/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2016 року № 826/20909/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТФОНД"
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві
про скасування рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТФОНД" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування рішення про розірвання договору від 30.01.2015 № 300120151 про визнання електронних документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно рішенням від 25.06.2015 № 14611/10/26-53-11-02-08 розірвав в односторонньому порядку договір від 30.01.2015 № 300120151 про визнання електронних документів, укладений між ТОВ "РЕНТФОНД" та ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Представник позивача у судовому засіданні 02.11.2015 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовував тим, що ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві було правомірно прийнято рішення в односторонньому порядку про розірвання договору про визнання електронних документів від 25 червня 2015 року №14611/10/26-53-11-02-08, оскільки за результатами заходів щодо встановлення місцезнаходження ТОВ «Рентфонд», місцезнаходження платника податків не встановлено.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТФОНД" () зареєстровано 25.11.2014 року Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 26.11.2014 та перебуває на обліку у державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.09.2015.

30.01.2015 між ТОВ "РЕНТФОНД" та ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві було укладено договір від 30.01.2015 № 300120151 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Листом відповідача від 25.06.2015 №14611/10/26-53-11-02-08 «Про розірвання договору» повідомлено ТОВ "РЕНТФОНД" про розірвання договору від 30.01.2015 №300120151 в односторонньому порядку.

У листі, зокрема, зазначено, що у відповідно до п. 4.2 розділу 4 Договору платник податків несе відповідальність згідно з законодавством за неподання податкової звітності та недостовірність інформації, що міститься в податкових документах, переданих до органу ДФС в електронному вигляді.

Як вбачається із заперечень відповідача, підставою для розірвання договору слугувала довідка начальника ОУ ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві від 05.05.2015, відповідно до якої місцезнаходження платника податків ТОВ "РЕНТФОНД" не встановлено, а тому відповідачем 06.05.2014 було направлено до державного реєстратора повідомлення № 2362/26-53-11-01-22 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням для проведення заходів, відповідно до частини дванадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТФОНД", не погоджуючись з такою позицією контролюючого органу, вважаючи рішення від 25.06.2015 № 14611/10/26-53-11-02-08 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У той же час, на контролюючі органи покладено функції з надання послуг електронного цифрового підпису (пп. 19-1.1.44 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), а також пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Так, в пункту 4 розділу 6 договору від 30.01.2015 № 300120151 про визнання електронних документів передбачено, що орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Виходячи з умов договору про визнання електронних документів відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Як вбачається із матеріалів справи, позиція відповідача ґрунтується на тому, що договір про визнання електронних документів від 25 червня 2015 року №14611/10/26-53-11-02-08 був розірваний в односторонньому порядку, так як місцезнаходження ТОВ «Рентфонд» за результатами заходів не встановлено.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Суд встановив, що Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.09.2015 стосовно ТОВ "РЕНТФОНД" () в розділі дані про реєстраційні дії містить наступний запис: «Внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою; 23.06.2; Козицька Наталія Володимирівна; Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві».

Суд звертає увагу, що позивач у даній справі не заявляє позовних вимог щодо скасування запису № 3021170 від 23.06.2015, внесеного державним реєстратором Козицькою Наталією Володимирівною Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, як і не надає доказів скасування даного запису, а тому запис № 3021170 від 23.06.2015 є чинним, не скасованим та вважається достовірним.

Таким чином, враховуючи те, що державним реєстратором Козицькою Наталією Володимирівною Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців було внесено запис № 3021170 щодо відсутності юридичної особи (позивача) за вказаною адресою, то розірвання договору від 30.01.2015 № 300120151 про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку було вчинено в межах правового поля.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов