Справа № 622/88/15-а
Суддя: Шабас О. С.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/88/15-а
УХВАЛА

іменем України

03.02.16

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.

при секретарі: Цилюрик Т.А., Бойко І.О., Дудій А.І.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2, Реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції Харківської області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 06 червня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Артема будинок 44 в селі Мала Рогозянка Золочівського райну Харківської області» порушено її права як власника суміжної земельної ділянки, розташованої по цій же вулиці за номером 46, так як позивач не погоджувала меж відповідачу, в порушення вимог п. б ч. 2 ст. 198 ЗК України.

Позивач та її представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

02 лютого 2015 року представники Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області та третьої особи реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа та її представник проти позову заперечували в повному обсязі, вважали позивачем не доведено порушення її права вказаним рішенням органу місцевого самоврядування та ,крім того, пропущено строк звернення з відповідним адміністративним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази та письмові пояснення, допитавши свідків, приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Зі змісту п. 2 ст. 2 КАС України випливає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, основною умовою судового захисту є порушення суб'єктивного права або охоронюваного законом інтересу особи.

Пунктом 1 статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

У рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів.

Прийняте Малорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області (як суб'єктом владних повноважень) рішення про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Таким чином, питання щодо скасування ненормативного акта органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, не має ознак адміністративного спору і його вирішення не належить до компетенції адміністративного суду, оскільки пов'язане із захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних відносин, і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що вбачається зі змісту ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно, суд роз'яснює позивачу, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил підсудності, визначених ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17, 18, 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2, Реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції Харківської області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Роз"яснити позивачеві право на звернення з такими вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Шабас О.С.