Справа № 820/6593/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/1179/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Харківського державного авіаційного Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова (далі - УПФУ) про визнання рішення недійсним, за касаційною скаргою Харківського державного авіаційного Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року Харківське державне авіаційне Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило скасувати рішення УПФУ № 1227 від 26.03.2013 про застосування штрафних санкцій на нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Харківське державне авіаційне Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу УПФУ, посилаючись на законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, просить залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що Харківське державне авіаційне Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство перебуває на обліку в УПФУ як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

26.03.2013 на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» УПФУ прийняло рішення № 1227, спірне у цій справі, про застосування штрафних санкцій на нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску за період з 20.12.2012 до 14.03.2013, до позивача застосовано штраф у розмірі 409214,35 грн. та нарахована пеня в сумі 324444,45 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із законності рішення УПФУ.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаним висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, у редакції на час виникнення спору, (далі - Закон № 2464-VI).

Платниками єдиного внеску, як визначено у частині 1 статті 4 Закон № 2464-VI є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У пункті 1 частини 2 статті 6 вказаного Закону зазначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частиною 12 цієї ж статті передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

У відповідності до підпункту 4.1.2. пункту 4.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою Пенсійного фонду України № 21-5 від 27.09.2010, єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Таким чином, законодавством закріплено обов'язок платників сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Несплата такого внеску має наслідком застосування фінансових санкцій.

Посилання позивача на незаконність рішення УПФУ, оскільки воно прийняте під час дії мораторію, спростовуються наступним.

Відповідно до статей 1, 12 Закону України від 14 травня 1992 року № 2348-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, чинній на момент порушення справи про банкрутство позивача, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

Аналізуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то вони повинні виконуватися у визначені строки, до них можуть бути застосовані санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2012 року по справі № 5023/4852/12 порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничого підприємства та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оскільки рішення про визнання позивача банкрутом та введення мораторію ухвалене у жовтні 2012 року, а спірне рішення відповідача № 1227 прийняте 26.03.2013, тобто після введення мораторію, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість рішення УПФУ про застосування до позивача штрафних санкцій на нарахування пені, а відтак про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Харківського державного авіаційного Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства відхилити, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді