Справа № 2а-3332/12/1070
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3332/12/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до публічного акціонерного товариства «Техмашремонт», відкритого акціонерного товариства «Росава» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі - Позивач, Управління) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Техмашремонт» (далі - Відповідач-1, ПАТ «Техмашремонт») про стягнення суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку №1, у розмірі 102 484,90 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Техмашремонт» - скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року в частині та ухвалено нову, якою позов Управління задоволено частково - стягнуто з ПАТ «Техмашремонт» на користь Управління суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, у розмірі 1 681,14 грн. У решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 року частково задоволено касаційну скаргу Управління - постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що судами не було дослідження питання зміни організаційно-правової форми підприємства, на якому відпрацьовано стаж роботи, що дав право на пільгові пенсії, з відшкодування виплати яких і виник спір сторін (реорганізація, ліквідація, перетворення, поділ тощо). Крім того, Вищий адміністративний суд України зазначив, що суди, надаючи оцінку рішенням певних судів, якими встановлено певні обставини, не надали належної правової оцінки іншим судовим рішенням, що набрали законної сили та наявні у матеріалах справи.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача відкрите акціонерне товариство «Росава» (далі - Відповідач-2, ВАТ «Росава»).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року позов задоволено частково - стягнуто з ПАТ «Техмашремонт» на користь Управління суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, у розмірі 1 681,14 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що за Відповідачем обліковується визнана останнім несплачена заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_2 в сумі 1681,14 грн., що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у вказаній частині. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд зауважив, що і матеріалами справи, і судовими рішеннями встановлено відсутність зв'язку правонаступництва ПАТ «Техмашремонт» з в/о «Білоцерківшина», у зв'язку з чим підстави для відшкодування пільгових пенсій щодо решти осіб у Відповідача-1 відсутні. Крім того, суд підкреслив, що видача ПАТ «Техмашремонт» уточнюючих довідок не може безумовно свідчити про наявність у підприємства обов'язку з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на неповне дослідження судом всіх фактичних обставин справи та перевірку їх доказами, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення. Підкреслює наявність таких, що набрали законної сили, рішень судів, якими встановлено правонаступництво ПАТ «Техмашремонт» в/о «Білоцерківщина». Крім того, наголошує на помилковості висновків суду щодо відсутності зв'язку між видачею підприємством уточнюючих довідок та обов'язком відшкодовувати витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Звертає увагу на неврахуванні судом факту проведення Відповідачем атестації робочих місць.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у відкритому судовому засіданні без фіксації технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Техмашремонт» перебуває на обліку в УПФ України у м. Білій Церкві Київської області та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України перебувають ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 195-197; т. 5 а.с. 153-162), ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 72-75; т. 4 а.с. 185-198), ОСОБА_5 (т. 4 а.с. 213-220), ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 63-66; т. 5 а.с. 28-37), ОСОБА_7 (т. 5 а.с. 67-72), ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 77-78, 108-115; 162-163; 166-167; т. 5 а.с. 61-66), ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 116-120; т. 4 а.с. 154-163), ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 96-107; 160-161; т. 5 а.с. 91-96), ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 121-125; т. 5 а.с. 97-103), ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 75-76; 134-140; т. 5 а.с. 45-52), ОСОБА_13 (т. 5 а.с. 53-60), ОСОБА_14 (т. 5 а.с. 163-174), ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 126-134; 188-191; т. 4 а.с. 175-184), ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 67-71; т. 5 а.с. 144-152), ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 141-144; 186-187; т. 5 а.с. 129-130), ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 181-185; т. 5 а.с. 38-44), ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 79-83; 145-148; т. 5 а.с. 115-123), ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 149-152; т. 5 а.с. 73-82), ОСОБА_21 (т. 1 а.с. 83-88; т. 5 а.с. 83-90), ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 88-95; т. 5 а.с. 130-143), ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 153-155; 192-194; т. 5 а.с. 104-114), ОСОБА_23 (т. 1 а.с. 164-165; т. 5 а.с. 10-20), які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно розрахунків Управління заборгованість Відповідача-1 по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 1) складає за жовтень 2011 року 25 276,07 грн., за листопад 2011 року - 25 385,49 грн., за грудень 2011 року - 25 008,87 грн., за січень 2012 року - 26 814,47 грн. (т. 1 а.с. 7).

На підставі встановлених вище обставин суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 1 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 24, 32 ЦК Української РСР, Закону СРСР «Про державне підприємство (об'єднання)», та ряду приписів затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та затвердженої наказом Міністерства правці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог на суму 100 803,76 грн. щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій 21 особі, оскільки матеріалами справи та судовими рішенням спростовується твердження Позивача про те, що Відповідач-1 є правонаступником підприємств, на який працювали вказані особи, а видача останнім уточнюючих довідок не свідчить про наявність обов'язку здійснювати таке відшкодування. Щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 на суму 1 681,14 грн. Відповідачем-1 зазначено, що проти задоволення позовних вимог у вказаній частині останній не заперечує.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Порядок компенсації витрат на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному Фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Наведеною нормою передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом.

Таким чином, законодавець передбачає обов'язок підприємств, які мають у своїх виробничих підрозділах робочі місця зі шкідливими умовами праці, відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 2.14 даної Інструкції, у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Згідно п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6.2 Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Приписами п. 6.3 Інструкції закріплено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Тобто, обов'язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсій, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

Визначаючи наявність зв'язку правонаступництва ПАТ «Техмашремонт» з підприємствами, на яких працювали вищезазначені особи, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_9 працювали в цехах вулканізації шинного заводу №1 Білоцерківського виробничого об'єднання шин і гумо-азбестових виробів, а ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_22, ОСОБА_19 - в цехах вулканізації шинного заводу №1 Білоцерківського виробничого об'єднання «Білоцерківшина».

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 04.06.1993 року №І-АТ (т. 2 а.с. 170) приписано перетворити Білоцерківське орендне ремонтне підприємство в акціонерне товариство відкритого типу «Техмашремонт» з 04.06.1993 року.

АТВТ «Техмашремонт» зареєстровано виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів 10.06.1993 року за №АТ-403/117 на підставі розпорядження №1-3-149, про що свідчить свідоцтво №000117 (т. 2 а.с. 177).

Згідно Статуту АТВТ «Техмашремонт», затвердженого установчими зборами акціонерів 08.06.1993 року (т. 2 а.с. 173), акціонерне товариство відкритого типу «Техмашремонт» являється підприємством, створеним в процесі приватизації державного майна Білоцерківського орендного ремонтного підприємства на основі договору між юридичними і фізичними особами шляхом придбання акцій, тобто об'єднання їх засобів і підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

При цьому згідно п. 2.2 вказаного статуту товариство є правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, майно, майнові права і зобов'язання якого, в тім числі зобов'язання по господарських та інших договорах, діючих на момент утворення товариства, переходять товариству у відповідності з діючим законодавством.

Наказом Білоцерківського виробничого об'єднання «Білоцерківшина» від 05.08.1993 року №934 (т. 2 а.с. 171) утворено комісію для підготовки документів по виділенню зі складу виробничого об'єднання «Білоцерківшина» орендного ремонтного підприємства.

Відповідно до п. 2.2 нової редакції Статуту ПАТ «Техмашремонт», зареєстрованого за №8001194 від 28.04.2011 року (т. 1 а.с. 209), останнє є правонаступником прав та обов'язків Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, яке створене та зареєстроване відповідно до рішення №401 виконавчого комітету Білоцерківської міської ради народних депутатів від 27.11.1990 року. При цьому у цьому ж пункті статуту зазначено, що Білоцерківське орендне ремонтне підприємство не є правонаступником жодної юридичної особи.

Наказом Білоцерківського виробничого об'єднання «Білоцерківшина» від 25.05.1989 року №699 (т. 2 а.с. 168) переведено центральне ремонтне виробництво (ЦРВ) на роботу на умовах оренди з 01.10.1989 року.

Згідно наказу Білоцерківського виробничого об'єднання «Білоцерківшина» від 31.05.1989 року №714 (т. 2 а.с. 169) ЦРВ з 01.10.1989 року перейменовано в орендне ремонтне підприємство.

У той же час, Білоцерківське орендне ремонтне підприємство утворено за наслідками прийняття відповідного рішення конференцією трудового колективу орендного ремонтного підприємства від 06.11.1990 року №2, зареєстрованого рішенням Білоцерківського виконкому міської ради народних депутатів від 27.11.1990 року №401.

Пунктом 1.7 статуту Білоцерківського орендного підприємства, перереєстрованого згідно з рішенням Білоцерківського виконкому міської ради народних депутатів від 24.12.1992 року №489 (т. 1 а.с. 210-211), орендне підприємство є правонаступником майнових та інших прав та обов'язків Білоцерківського орендного підприємства, яке було створене рішенням колективу структурної одиниці виробничого об'єднання «Білоцерківшина» 06.11.1990 року, протокол №2, згідно з п. 3 ст. 15 Закону СРСР «Про підприємства в СРСР».

При цьому згідно листа Відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області від 04.11.2010 року №1194/ю/04-11 (т. 1 а.с. 220) вбачається, що відповідно до статутних документів Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, зареєстрованого рішенням виконкому Білоцерківської міської ради 27.11.1990 року №401, останнє не являється правонаступником прав та обов'язків будь-якої юридичної особи.

Поряд з цим, судовою колегією враховується, що, як встановлено судом першої інстанції, ЦРВ створено на базі ремонтного виробництва механічного заводу за наказом генерального директора Білоцерківського комбінату шин і гумо-азбестових виробів №322 від 21.05.1975 року у складі 4-ьох цехів - механоскладальний, електроремонтний, капітальних ремонтів, ремонтно-будівельний.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, ЦРВ, яке в подальшому було перейменовано в орендне ремонтне підприємство, не було юридичною особою у розумінні положень ст. 24 ЦК Української РСР.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 37 Цивільного кодексу Української РСР юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Як було встановлено раніше, ЦРВ, а в подальшому орендне ремонтне підприємство, до моменту державної реєстрації Білоцерківського орендного ремонтного підприємства 27.11.1990 року не були юридичними особами у розумінні положень чинного на той час законодавства, а відтак колегія суддів повністю погоджується з твердженням суду першої інстанції про відсутність зв'язку правонаступництва між орендним ремонтним підприємством виробничого об'єднання «Білоцерківшина» та Білоцерківським орендним ремонтним підприємством.

Відтак, будучи правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, ПАТ «Техмашремонт» не є правонаступником ЦРВ, перейменованого в подальшому в орендне ремонтне підприємство виробничого об'єднання «Білоцерківшина», як структурного підрозділу виробничого об'єднання «Білоцерківшина», правонаступником якого є ВАТ «Росава».

З огляду на викладене судова колегія повністю погоджується з твердженням Київського окружного адміністративного суду про відсутність у Відповідача-1 обов'язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_22, ОСОБА_19

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 року у справі №810/4667/13-а (т. 4 а.с. 80-83), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року (т. 4 а.с. 84-86) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 року (т. 4 а.с. 87-88), зобов'язано Управління виключити з розрахунку ПАТ «Техмашремонт» витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з червня, липня 2013 року, зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23

Предметом дослідження даних рішень було вивчення саме правомірності включення даних осіб до розрахунків витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які направлялися Відповідачу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, у ході дослідження наявних у матеріалах справи копій трудових книжок ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 195-197; т. 5 а.с. 153-162), ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 63-66; т. 5 а.с. 28-37), ОСОБА_7 (т. 5 а.с. 67-72), ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 116-120; т. 4 а.с. 154-163), ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 96-107; 160-161; т. 5 а.с. 91-96), ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 121-125; т. 5 а.с. 97-103), ОСОБА_14 (т. 5 а.с. 163-174) вбачається, що останні були прийняті на роботу та працювали, зокрема, у цехах вулканізації та підготовчих шинних заводів №1 та №2 заводу азбесто-технічних виборів, заводу гумово-технічних виробів Білоцерківського виробничого комбінату шин та гумово-азбестових виробів, у подальшому перейменованого у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та гумово-азбестових виробів, що у подальшому перейменовано у Білоцерківське виробниче об'єднання «Білоцерківшина», що, у свою чергу, перетворено у 1996 році у ВАТ «Росава», колегія суддів приходить до висновку про відсутність у Позивача правових підстав для включення до розрахунку витрат з виплати і доставки пільгових пенсій щодо наведених вище осіб.

За таких обставин, враховуючи встановлене іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили, відсутність в Управління права на включення до розрахунку ПАТ «Техмашремонт» витрат на виплату та доставку пенсій наведеним вище особам, позовні вимоги в частині стягнення коштів з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за період з жовтня 2011 року по січень 2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_22, ОСОБА_19 на загальну суму 100 803,76 грн. є необґрунтованими.

У той же час, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається, зокрема, з матеріалів справи, позовні вимоги в частині стягнення коштів з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за жовтень 2011 року - січень 2012 року ОСОБА_2 в сумі 1 681,14 грн., Відповідачем-1 визнані у повному обсязі.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Фонду щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Фонду, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період із дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Виходячи зі змісту вказаних норм законодавства підставою для відшкодування підприємством органам Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є складені у відповідності до вимог чинного законодавства розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Таким чином, платіж підприємства за виплачену та доставлену пенсію є помісячним платежем.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 виникає у Позивача з 25-го числа кожного місяця, за який останній просить стягнути заборгованість.

Відповідач-1 є платником страхових внесків, перебуває на обліку в Управлінні, яке проводить виплату пенсії пенсіонерам, які набули стажу роботи для призначення пенсій на пільгових умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з Відповідача-1 на користь Управління заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2, призначеної на пільгових умовах, у розмірі 1 681,14 грн..

При цьому судовою колегією враховується, що правонаступництво між юридичними особами може бути встановлено за рішенням суду у окремому цивільному провадженні про встановлення факту, що має юридичне значення або за статутними документами юридичної особи. Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення по даному юридичному факту не приймалось, а зі змісту наявних у матеріалах справи документів вбачається відсутність правонаступництва ПАТ «Техмашремонт» за Білоцерківським виробничим об'єднанням «Білоцерківшина».

Крім того, судова колегія погоджується з доводами Відповідача-1 про те, що пенсійне законодавство не пов'язує обов'язок відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з фактом надання уточнюючих довідок.

Аналогічна правова позиція викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.11.2013 у справі № К/800/42493/13.

Посилання Апелянта на те, що ПАТ «Техмашремонт» було проведено атестацію робочих місць, про що останній повідомляв Управління листом від 17.05.2001 року №01-05-23, а відтак Відповідач-1 є особою, на яку покладено обов'язок здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, судовою колегією оцінюється критично, оскільки дані обставини жодним чином не спростовують факт відсутності зв'язків правонаступництва Відповідача-1 з Білоцерківським виробничим об'єднанням «Білоцерківшина». Проведення атестації робочих місць ПАТ «Техмашремонт» свідчить про виконання останнім вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та затвердженого постановою КМ України від 01.08.1992 року №442 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив про відсутність правових підстав для стягнення з ВАТ «Росава» фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з жовтня 2011 року по січень 2012 року на суму 100 803,76 грн., оскільки Управлінням у встановленому приписами п. 6.4 Інструкції №21-1 відповідні розрахунки Відповідачу-2 не направлялись.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 165, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до публічного акціонерного товариства «Техмашремонт», відкритого акціонерного товариства «Росава» про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.