Справа № 824/443/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/42884/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційними скаргами Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області та державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі № 824/443/15-а за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни, третя особа: Михальчанська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області в особі сільського голови Шевчука Захарія Івановича про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни, третя особа: Михальчанська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області в особі сільського голови Шевчука Захарія Івановича, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії Державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, які полягають у внесенні нею змін без згоди позивача, дозволу та судового рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 45, власником якого є ОСОБА_2, а саме, виключення з відомостей про об'єкт нерухомого майна компостосховище № 8, та видачі голові Михальчанської сільради Сторожинецького району Чернівецької області Шевчуку З.І., який не є власником нерухомого майна та не є уповноваженою особою позивача, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 33726446 від 17.02.2015 року, з якого виключено об'єкт нерухомого майна - компостосховище № 8; скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 19393040 від 17 лютого 2015 року, постановлене Державним реєстратором Миронюк Я.Г., яким внесені зміни до запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права ОСОБА_2 за номером 7100396 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 45 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасувати Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33726446 від 17.02.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до запису про об'єкти нерухомого майна, що належать позивачу на праві приватної власності, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності були внесені зміни без позивача погодження та відома на підставі заяви сторонньої особи, а тому позивач вважає, що має право на захист своїх порушених прав у відповідності до ст. 55 Конституції України та на підставі ст. 2 КАС України.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 5 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції та ухвалене нове, адміністративний позов задоволений частково.

Визнані протиправними дії Державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, які полягають у виключенні з відомостей про об'єкт нерухомого майна компостосховище НОМЕР_2 та видачі голові Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області Шевчуку З.І. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №33726446 від 17.02.2015 року.

Скасовані зміни, внесені Державним реєстратором Миронюк Яніною Георгіївною, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 від 24.09.2014 року щодо нерухомого майна - компостосховища НОМЕР_2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Визнане протиправним та скасоване Рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19393040 від 17.02.2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішенням Реєстраційна служба Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області та державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом до Михальчанської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання правомірності фактичного користування земельними ділянками. В якому просив визнати за ним правомірність фактичного користування присадибною земельною ділянкою площею 0,0492 га, яка складається з земельних ділянок 0,0292 га та 0,02 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Також, у вересні 2014 року Михальчанська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію. В якому Михальчанська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області просила: зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди Михальчанській сільській раді у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Михальча, Сторожинецького району Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компосховища та бетонної доріжки компосховища; скасувати рішення державного реєстратора в частині державної реєстрації речових прав на компосховище НОМЕР_2 на земельній ділянці 0,0492 га за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати КП „Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації" провести реєстрацію поточних змін в матеріалах інвентарної справи за адресою: АДРЕСА_1.

Судами встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 3 грудня 2014 року у справі №723/2047/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Михальчанської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання правомірності фактичного користування земельними ділянками та за позовом Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію позовні вимоги ОСОБА_2 до Михальчанської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 правомірність фактичного користування присадибною земельною ділянкою площею 0,0492 га, яка складається з земельних ділянок площею 0,0292 га та 0,02 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В позовних вимогах Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 3 грудня 2014 року у справі №723/2047/14-ц - скасоване.

У позові ОСОБА_2 до Михальчанської сільської ради про визнання правомірності фактичного користування земельними ділянками - відмовлено.

Позов Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області задоволений частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компосховища та бетонної доріжки до компосховища.

У решті позовних вимог Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області - відмовлено.

Отже рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року набрало законної сили, а у відповідності до ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Згідно ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19393040 від 17 лютого 2015 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області Миронюк Яніна Георгіївна на підставі заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прийнятої 17.02.2015 року за реєстраційним номером 10241765, яку подав Шевчук Захарій Іванович, що діє на підставі рішення I сесії VII скликання, серія і номер: 1-1/2010, виданий 18.11.2010, видавник: Виконавчий комітет Михальчанської сільської ради Сторожиинецького району Чернівецької області, податковий номер/серія, номер паспорта НОМЕР_1, для внесення змін до запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права за номером 7100396 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 45 / спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вирішено внести зміни до запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права за номером 7100396 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 45 / спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії та прийняте відповідачем рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19393040 від 17 лютого 2015 року є правомірними та відповідають вимогам ст. 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що державний реєстратор дійшов помилкового висновку про те, що рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року у справі №723/2047/14-ц - це документ, що є підставою для зміни відомостей у Державному реєстрі, адже у даному рішенні йде мова лише про усунення фактичних перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу певних споруд, але аж ніяк дане рішення не є підставою для внесення змін до Державного реєстру. Крім того у справі №723/2047/14-ц відмовлено у задоволенні вимоги про скасування рішення державного реєстратора в частині державної реєстрації речових прав на компостосховище НОМЕР_2 на земельній ділянці 0, 0492 га за адресою АДРЕСА_1.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Рішенням про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19393040 від 17 лютого 2015 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області Миронюк Яніна Георгіївна на підставі заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прийнятої 17.02.2015 року за реєстраційним номером 10241765, яку подав Шевчук Захарій Іванович, вирішив внести зміни до запису про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права за номером 7100396 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 45 / спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (далі - Закон) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Частиною 2 статті 19 Закону визначено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі:

1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;

2) рішень судів, що набрали законної сили;

3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно;

4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом;

5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом;

7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону: 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, в тому числі, й внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру прав.

Згідно із п.п. 41, 44 Порядку №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст.

Так, наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011р. № 3502/5 затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом п.п. 1.3, 2.1 Порядку № 3502/5 рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

У відповідності із п.п. 2.3, 2.6 - 2.11 Порядку № 3502/5 заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

У п. 2.5 визначено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Пунктом 2.14 визначений вичерпний перелік підстав для відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Так, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав у разі, якщо: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав; подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства; запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Отже, внесення записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав становить собою чітко визначену переліченими вище нормативно-правовими актами процедуру, яка включає: звернення заінтересованої особи до державного реєстратора з конкретним пакетом документів, який обов'язково повинен містити таке, що набрало законної сили рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; перевірку державним реєстратором наявності підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав або відмову в цьому; прийняття державним реєстратором рішення та внесення ним відповідних записів до Державного реєстру.

У відповідності до п.15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17.10.2013 року, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації (п.20 Порядку № 868).

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 37 Порядку № 868 встановлено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно з підпунктом 10 цього пункту документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже з аналізу вищевикладених норм вбачається, що державний реєстратор може внести зміни до Державного реєстру на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, тобто у рішенні суду має бути чітко зобов'язано державного реєстратора вчинити певні дії.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, оскільки, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року набрало законної сили з моменту проголошення, Михальчанська сільська рада, як власник землі 0,0492 га відповідно до ч.7 ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" звернулась до реєстраційної служби Сторожинецького РУЮ із заявою про внесенн змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку із зміною відомостей, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

Таким чином, державний реєстратор прав на нерухоме майно Миронюк Яніна Георгіївна реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області при прийнятті рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19393040 від 17 лютого 2015 року діяла правомірно і в межах закону.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вірно не погоджується з доводами суду першої інстанції так як відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року у справі №723/2047/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Михальчанської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання правомірності фактичного користування земельними ділянками та за позовом Михальчанської сільської ради до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію, зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області у користуванні земельною ділянкою площею 0,0492 га для особистого селянського господарства , що знаходиться в с. Михальча Сторожинецькго району Чернівецької області шляхом демонтажу встановленої огорожі, компостосховища та бетонної доріжки до компостосховища.

Тобто, у рішенні апеляційного суду Чернівецької області не йде мова про внесення відповідних записів та/ або виключення певних записів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно ОСОБА_2

У даному випадку державний реєстратор дійшов помилкового висновку про те, що рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року у справі №723/2047/14-ц - це документ, що є підставою для зміни відомостей у Державному реєстрі, адже у даному рішенні йде мова лише про усунення фактичних перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу певних споруд, але аж ніяк дане рішення не є підставою для внесення змін до Державного реєстру. Крім того у справі №723/2047/14-ц відмовлено у задоволенні вимоги про скасування рішення державного реєстратора в частині державної реєстрації речових прав на компостосховище НОМЕР_2 на земельній ділянці 0, 0492 га за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, у постанові Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 06.03.2015 року у справі №723/1814/14, зазначено що право користування ОСОБА_2 оскаржуваною земельною ділянкою площею 0,0492 га. підтверджується: рішенням № 39 від 20.09.1991 року про збільшення присадибної ділянки ОСОБА_2 на 0,02 га та рішенням Сторожинецького районного суду від 23.11.2012 року, ухвали від 17.02.2014 року про право користування земельної ділянки 0,0292 га (як частина плану на забудову). Даними рішеннями ОСОБА_2 не позбавлений права користування даною земельною ділянкою.

У відповідності до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.01.2011 року, судом встановлено, що земельна ділянка, яка була виділена під будівництво житлового будинку ОСОБА_5, ОСОБА_2 використовувалася не в повній мірі. Згідно з планом на забудову та топографічним планом, позивачем не використовується 292 кв.м. ( 0,0292 га) земельної ділянки. Даний розмір - 292 кв.м. земельної ділянки був самовільно захоплений ОСОБА_6, садиба якої межує з присадибною земельною ділянкою позивача».

На підставі рішення Сторожинецького райсуду від 21.01.2011 р., а також постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2009 р. і Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2010 р., всі незаконні рішення сільради та правочини щодо земельної ділянки, розміром 0,56 га, яка була приватизована ОСОБА_6, а потім перейшла до її онуки ОСОБА_4, були скасовані.

На підставі рішення виконкому Михальчанської сільради № 39 від 20.09.1991 р., затвердженого рішенням восьмої сесії Михальчанської сільради XXI скликання від 30.09.1991 року, ОСОБА_2 була збільшена присадибна земельна ділянка на 0,02 га ( для вирівняння межі між господарством ОСОБА_2 та господарством ОСОБА_7, в даний час - ОСОБА_4.), що підтверджується архівною довідкою від 05.06.2001 року.

Рішення Михальчанської сільської ради щодо збільшення позивачу присадибної земельної ділянки на 0,02 га ніким не скасовані та не змінені.

Отже апеляційний суд дійшов вірного висновку, що дії державної інспекції щодо складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, акту обстеження земельної ділянки, протоколу про адміністративне правопорушення № 00112 від 10.04.2014 року припису № 00134 від 15.04.2014 р., постанов про накладення стягнення від 15.07.2014 р., а також припису № 00211 від 18.07.2014 р., протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2014 р. № 00168, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.07.2014 р. та постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2014 р. №160 є безпідставними та протиправними, а постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафів від 15.07.2014 р. № 98 та від 18.07.2014 р. № 160 є такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином рішенням судів закріплене за позивачем право користування спірною земельною.

Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій державного реєстратора щодо виключення відомостей із державного реєстру та визнання протиправним та скасування рішення про внесення відповідних змін до Державного реєстру та скасування вказаних змін, оскільки державний реєстратор не мала права вчиняти будь-які дії шляхом виключення відомостей із Державного реєстру на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року у справі №723/2047/14-ц, оскільки дане рішення не може слугувати підставою для внесення відповідних змін у реєстр, так як не містить настанов щодо таких дій.

Крім того, згідно ст. 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень "запис до держреєстру прав може бути внесений лише на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію. А в такій позовній вимозі рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року Михальчанській сільській раді відмовлено. Також, дії реєстратора не підпадають під визначення п. 38, 40Порядку щодо підставності внесення змін до записів Державного реєстру прав, оскільки в даному випадку не відбувалися зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист, яких вони просять.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 „Про судове рішення в адміністративній справі" суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття „виходу за межі позовних вимог", наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року „Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Так, відповідно до викладених вище норм запис про скасування державної реєстрації прав вноситься на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав (ч. 2 ст.26 Закону). Таким чином, визначено спосіб захисту порушених прав позивача, а за встановлених судами обставин справи, і спосіб відновлення правового становища позивача, що існувало до прийняття рішення про внесення змін до Державного реєстру.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення про внесення змін до запису від 17.02.2015 року №193933040.

Суд апеляційної інстанції також дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33726446 від 17.02.2015 року, оскільки даний документ не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке порушує права, свободи та інтереси позивача. Даний документ носить лише інформаційний характер та не породжує або/чи припиняє певні права.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області та державного реєстратора Миронюк Яніни Георгіївни відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: