Справа № 804/11035/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/800/4714/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року

у справі № 804/11035/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 квітня 2014 року № , від 08 серпня 2014 року № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

У зв'язку із неподанням клопотань особами, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до відповідача подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року, у якій рядок 19 «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» складає 16979,00 грн., рядок 21 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» (значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду) складає 2426740,00 грн., рядок 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового періоду), за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та рядок 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» складає 2426740,00 грн. У довідці щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Додаток 2 до податкової декларації за січень 2014 року), зазначено, що залишок від'ємного значення сформований в період з квітня 2011 року по березень 2013 року.

У зв'язку із вищевикладеним відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на додану вартість за січень 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 21 березня 2014 року №128/2204/34985759.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 6 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року № 678, а також п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на 2424553,00 грн.

Підставою для вказаних висновків відповідача стало неврахування позивачем у відповідній декларації висновків акта попередньої перевірки.

У зв'язку із виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2014 року № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2424553,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, рішенням Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 29 травня 2014 року № 3104/10/04-36-10-08-09 «Про результати розгляду первинної скарги», було збільшено розмір зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2187,00 грн. У зв'язку із чим, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 08 серпня 2014 року № , яким позивачу додатково зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2187,00 грн.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень стало неврахування позивачем в податковій звітності висновків попередньої перевірки, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення від 04 грудня 2013 року № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість на 2678466,00 грн.

Водночас, вищезазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі № 804/16909/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, податкове повідомлення-рішення від 04 грудня 2013 року № скасовано.

Враховуючи оскарження позивачем в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 04 грудня 2013 року № , колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо правомірності неврахування позивачем відповідних сум зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість у податковій декларації за січень 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 222, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі № 804/11035/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна