Справа № 826/13983/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу №217 від 26 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції за адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати п. 7.1 наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 26 лютого 2015 року «Про затвердження рішень Атестаційної комісії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 26.02.2015», у частині позбавлення ОСОБА_3 доктора юридичних наук, доцента, як офіційного опонента, строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуально права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2014 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» ОСОБА_4 захистив дисертаційне дослідження «Адміністративно-правові аспекти нормотворчості публічної адміністрації в Україні» (УДК 342.95.3. (477) на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право».

Відповідно до п. 18 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого науково співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №567 від 24 липня 2013 року, з метою забезпечення незалежної експертизи для захисту дисертації спеціалізованою вченою радою призначаються офіційні опоненти з числа компетентних учених зі спеціальності, за якою подано дисертацію.

Позивач, ОСОБА_3, був офіційним опонентом здобувача - ОСОБА_4.

За результатами засідання до Міністерства освіти і науки України направлено «Пропозиції щодо затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 від 26 березня 2014 року з подальшим присудженням наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_4 і видачею йому відповідного диплому».

26 лютого 2015 року на засіданні атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України прийнято наказ №217, яким, крім іншого:

п. 4 скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26 березня 2014 року протокол №16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмовлено ОСОБА_4 у видачі диплома доктора юридичних наук;

п. 7.1 позбавлено строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів офіційного опонента ОСОБА_3.

Вважаючи протиправним п. 7.1 наказу №217, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до п. 18 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 567, з метою забезпечення незалежності експертизи для захисту дисертації спеціалізованою вченою радою призначаються офіційні опоненти з числа компетентних учених із спеціальності, за якою подано дисертацію.

Згідно з п. 19 Порядку, офіційний опонент на основі вивчення дисертації та праць, опублікованих за темою дисертації, подає спеціалізованій вченій раді відгук, оформлений відповідно до вимог МОН. У разі коли відгук не відповідає визначеним вимогам, спеціалізована вчена рада повертає його офіційному опоненту для доопрацювання або замінює офіційного опонента.

Відповідно до п. 3.8. Положення про спеціалізовану вчену раду, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України №1059 від 14 вересня 2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10 жовтня 2011 року за № 1170/19908, офіційний опонент на основі вивчення дисертації та праць, опублікованих за темою дисертації, подає до ради відгук, у якому визначаються ступінь актуальності обраної теми, обґрунтованості наукових положень, висновків і рекомендацій, сформульованих у дисертації, їх достовірність і новизна, повнота їх викладу в опублікованих працях, а також робить висновок про відповідність дисертації вимогам Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №423 від 07 березня 2007 року.

Офіційний опонент відповідає за об'єктивність і якість підготовленого ним відгуку. Рада має право повернути офіційному опонентові для доопрацювання відгук, якщо він не відповідає вказаним вимогам, або замінити офіційного опонента. Копії письмових відгуків офіційних опонентів рада видає здобувачеві не пізніше ніж за десять днів до захисту дисертації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що п. 7.1 наказу №217 прийнятий на підставі п. 26 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника та у зв'яхку з порушенням п. 14 Порядку - щодо використання текстових запозичень, ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилань на джерело, що виявлено під час проведення Міністерством експертизи дисертації здобувача наукового ступеня доктора юридичних наук ОСОБА_4.

Згідно з п. 26 Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника, у МОН розглядаються документи атестаційних справ здобувачів наукових ступенів та проводиться експертиза дисертацій з метою здійснення контролю за дотриманням спеціалізованими вченими радами вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, про що готується висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН. МОН може надсилати дисертацію та атестаційну справу здобувача для додаткового розгляду (колективного рецензування): до іншої спеціалізованої вченої ради в установленому МОН порядку; до вищого навчального закладу або наукової установи.

Додатковому розгляду (колективному рецензуванню) обов'язково підлягає докторська дисертація, яка за рішенням МОН подана спеціалізованій вченій раді раніше п'ятирічного строку після здобуття наукового ступеня кандидата наук.

Якщо під час проведення експертизи дисертації встановлено порушення спеціалізованою вченою радою вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів, то МОН скасовує рішення ради про присудження наукового ступеня, вживає заходів, зокрема: вказує на недоліки під час розгляду дисертації та проведення її захисту; звужує профіль ради; пропонує керівнику вищого навчального закладу або наукової установи, в якій утворено раду, подати інші кандидатури для призначення голови ради, його заступника або вченого секретаря; позбавляє офіційних опонентів, членів комісії ради з попереднього розгляду права участі в атестації наукових кадрів; припиняє діяльність ради з визначенням строку, протягом якого нове клопотання про утворення ради не подається.

Відповідно до п. 14 Порядку, якщо у дисертації використано ідеї або розробки, що належать співавторам, разом з якими опубліковані наукові праці, здобувач повинен відзначити цей факт у дисертації та в авторефераті з обов'язковим зазначенням конкретного особистого внеску в такі праці або розробки. У разі виявлення текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело дисертація знімається з розгляду незалежно від стадії проходження без права її повторного захисту. Виявлення в дисертації, авторові якої вже видано диплом доктора чи кандидата наук, текстових запозичень без посилання на джерело, є підставою для прийняття рішення про позбавлення його наукового ступеня.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що п. 14 Порядку регулює виключно обов'язок здобувача відзначити факт використання у дисертації та в авторефераті ідеї або розробки, що належать співавторам, разом з якими опубліковані наукові праці, з обов'язковим зазначенням конкретного особистого внеску в такі праці або розробки, а тому цим пунктом встановлено правові наслідки у разі не дотримання зазначених вимог саме для здобувача, а не для офіційного опонента.

Крім того, позбавлення офіційних опонентів права участі в атестації наукових кадрів можливе у випадку встановленого порушення спеціалізованою вченою радою вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів.

Натомість, матеріалами справи не підтверджується встановленні відповідачем порушення спеціалізованою вченою радою Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» вимог нормативно-правових актів щодо запозичень без посилання на джерело у дисертаційному дослідженні ОСОБА_4.

Як вбачається з тексту наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 26 лютого 2015 року, оскаржуваний п. 7.1, крім зазначеного, прийнято на підставі ч. 6 ст. 6 Закону України «Про вищу освіту».

Судова колегія звертає увагу, що захист дисертації ОСОБА_4 відбувався 26 березня 2014 року. А тому, підготовка позивачем відгуку мала місце до зазначеної дати.

Станом на 26 березня 2014 року ст. 6 Закону України «Про вищу освіту» (у редакції від 05 грудня 2012 року) було викладено: «До структури вищої освіти входять освітні й освітньо-кваліфікаційні рівні: 1) освітні рівні: неповна вища освіта; базова вища освіта; повна вища освіта; 2) освітньо-кваліфікаційні рівні: молодший спеціаліст; бакалавр; спеціаліст, магістр. У вищих навчальних закладах підготовка за напрямами і спеціальностями фахівців всіх освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів здійснюється за відповідними освітньо-професійними програмами ступенево або неперервно залежно від вимог до рівня оволодіння певною сукупністю умінь та навичок, необхідних для майбутньої професійної діяльності.».

Так, станом на 26 березня 2014 року ст. 6 Закону України «Про вищу освіту» (у редакції від 05 грудня 2012 року) не містила частини 6.

Натомість, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про вищу освіти» (у редакції від 06 вересня 2014 року), до захисту допускаються дисертації (наукові доповіді), виконані здобувачем наукового ступеня самостійно. Виявлення в поданій до захисту дисертації (науковій доповіді) академічного плагіату є підставою для відмови у присудженні відповідного наукового ступеня. Виявлення академічного плагіату у захищеній дисертації (науковій доповіді) є підставою для скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня та видачу відповідного диплома. Якщо дисертація (наукова доповідь), в якій виявлено академічний плагіат, була захищена у постійно діючій спеціалізованій вченій раді, науковий керівник (консультант), офіційні опоненти, які надали позитивні висновки про наукову роботу, та голова відповідної спеціалізованої вченої ради позбавляються права брати участь у роботі спеціалізованих вчених рад строком на два роки, а вищий навчальний заклад (наукова установа) позбавляється акредитації відповідної постійно діючої спеціалізованої вченої ради та права створювати разові спеціалізовані вчені ради строком на один рік. Якщо дисертація (наукова доповідь), в якій виявлено академічний плагіат, була захищена у разовій спеціалізованій вченій раді, науковий керівник, члени цієї ради та офіційні опоненти, які надали позитивні висновки про наукову роботу, позбавляються права брати участь у роботі спеціалізованих вчених рад строком на два роки, а вищий навчальний заклад (наукова установа) позбавляється права створювати разові спеціалізовані вчені ради строком на один рік. Скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня у разі виявлення академічного плагіату здійснюється Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти за поданням Комітету з питань етики у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та може бути оскаржене відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

А тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставного застосування відповідачем норм законодавства, які на момент виникнення спірних відносин не діяли.

Крім зазначеного, наказ Міністерства освіти і науки №217 від 26 лютого 2015 року містить п. 4, яким скасовано рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.142.02 ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 26 березня 2014 року протокол №16 про присудження наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмовлено ОСОБА_4 у видачі диплома доктора юридичних наук.

Проте, зазначений пункт було скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності п. 7.1 наказу Міністерства освіти і науки України №217 від 26 лютого 2015 року «Про затвердження рішень Атестаційної комісії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 26.02.2015», в частині позбавлення ОСОБА_3 доктора юридичних наук, доцента, як офіційного опонента, строком на два роки права участі в атестації наукових кадрів.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.02.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.