Справа № 309/3868/15-а
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3868/15-а
Провадження № 2-а-1687/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2010 р. м. Хуст

в складі: головуючого-судді Сідей Я. Я.

при секретарі Лемак І. І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ та АТІ м. Хуст ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою серії АО № 073217 від 04 травня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_3 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., за те, що 04.05.2010 року, в м. Хуст по вул. І. Франка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку «зупинку заборонено». Як визнано інспектором ДПС, позивач порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. При винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу відповідачем не було взято до уваги його пояснення про те, що він не здійснював зупинку, а лише призупинився для того, щоб надати змогу пішоходам перейти дорогу і тим самим виконати вимоги дорожнього знаку 5.35.1 ПДР України «пішохідний перехід», який також розташований на даному відрізку дороги. Строк на оскарження постанови позивачем було пропущено через те, що останній оскаржував дії відповідача до Міністерства внутрішніх справ України, однак отримавши лише формальну відповідь змушений був звертатися за захистом своїх прав до суду.

Дії позивача інспектор ДПС оцінив як порушення ПДР України. Однак позивач вважає, що не порушив ПДР України і його дії відповідали Правилам дорожнього руху. Просить суд поновити йому строк для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову серії АО № 073217 від 04.05.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали. Просили суд поновити їм строк для оскарження постанови серії АО № 073217 від 04.05.2010 року, та скасувати постанову, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений - шляхом надсилання тексту повістки факсимільним повідомленням. Суд вважає, що у відповідності до ст. 38 КАС України справу можливо вирішити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що постановою від 04 травня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_3 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Суд вважає дану постанову незаконною виходячи з наступного:

КУпАП закріплений принцип, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доводи позивача в судовому засіданні повністю підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме фотознімками з яких вбачається, що на даному відрізку дороги дійсно розташований нерегульований пішохідний перехід. Відповідно до п. 18.1. ПДР України «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Отже виходячи з наведеного вбачається, що позивач діяв у відповідності до ПДР Україн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач оскаржував дії інспектора ДПС до Міністерства внутрішніх справ України через що ним було пропущено строк для звернення до суду, то суд вважає за необхідне поновити йому строк оскарження вказаної постанови.

Доводи позивача наведені в позовній заяві не викликають сумніву і судом не знайдено доказів якими б спростовувалися твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення зазначеного в постанові інспектора ДПС від 04.05.2010 року, а тому позов підлягає до задоволення і дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 158 163 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серії АО № 073217 від 04 травня 2010 року та скасувати постанову серії АО № 073217 від 04 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити провадженням за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_4