Справа № 752/13312/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тимчасово виконуючого обов'язки головного державного інспектора 1 оперативного відділу ОУБК ТА МП Київської митниці Міндоходів Василенка Віктора Ілліча, Київської митниці в аеропорту «Бориспіль» про скасування та визнання нечинним протоколу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Тимчасово виконуючого обов'язки головного державного інспектора 1 оперативного відділу ОУБК ТА МП Київської митниці Міндоходів Василенка Віктора Ілліча, Київської митниці в аеропорту «Бориспіль» про скасування та визнання нечинним протоколу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає спірний протокол відповідачів таким, що підлягає скасуванню та визнанню не чинним у судовому порядку.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 14.12.2014 року о 13 год.00 хв. під час проведення митного контролю пасажирів, які прилетіли до України відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0709/125000001/14

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідачів, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Судом першої інстанції за змістом позовної заяви було встановлено, що позивач звернулася до суду з вимогою про скасування та визнання нечинним протоколу про порушення митних правил, тобто протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов'язки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

Враховуючи норми вказаного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протокол про адміністративне правопорушення не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, відповідно до положень визначених у Розділі IV Кодексу України про адміністративне правопорушення, не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, натомість передбачається оскарження та опротестування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, вказаний протокол не є рішенням в розумінні вказаних вище норм чинного законодавства України, оскільки не містить в собі, крім іншого, фіксації порушень позивачем митних правил, жодних вимог та зобов'язань позивача до вчинення певних дій, а є лише формою повідомлення позивача про обставини, які мають місце у спірних правовідносинах.

Оскільки оскаржуваний протокол не породжує для позивача правових наслідків, не є підставою для виникнення у нього будь-яких прав та обов'язків, а тому ніяким чином не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів критично сприймає доводи зміненої апеляційної скарги, оскільки за її змістом позивачем фактично змінено позовні вимоги, що є неможливим при розгляді справи судом апеляційної інстанції, оскільки такі зміни можливі лише під час розгляду справи в суді першої інстанції з дотриманням правил ст. 137 КАС України.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 04.02.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.