Справа № 2-а-461/2010
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-461/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі про визнання проти-правною відмову у перерахуванні та виплаті надбавки до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному розмірі протягом січня 2006 року-серпня 2009 року; про зобовязання перерахувати та виплатити над-бавку до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному розмірі протягом січня 2006 року-серпня 2009 року; про зобовязання починаючи з вересня 2009 року нараховувати та виплачувати надбавку до пенсії в повному розмірі,

встановив:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом: просить виз-нати протиправною відмову УПФУ у Бориспільському районі у перерахуванні та виплаті надбавки до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втрати-ли працездатність, протягом січня 2006 року-серпня 2009 року. Позивач просить зобовязати УПФУ у Борис-пільському районі перерахувати та виплатити надбавку до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному обсязі протягом січня 2006 року-серпня 2009 року, у загальному розмірі 3503 гривень 20 копійок. Крім того, ОСОБА_1 просить зобовязати УПФУ у Бориспільському районі починаючи з вересня 2009 року на-раховувати та виплачувати надбавку до пенсії в повному розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до адміністративного суду письмову заяву, в якій повідомив, що адміністративний позов підтримує в повному обсязі, на його задоволенні наполягає. Він просить розглядати адміністративну справу в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився також, надіслав до суду письмове заперечення, в якому повідомив, що УПФУ у Бориспільському районі адміністративний позов не визнає, проти його задоволення заперечує. Крім того, він просить розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, адміністративний суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Адміністративним судом встановлено, що з 3 травня 2004 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком. Крім того, йому призначений статус дитини війни. Достовірність цих обставин підтверджується копією відпо-відного посвідчення серії АД №321760, виданого 2 вересня 2004 року на ім'я позивача (а.с.10).

У відповідності до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинність з 1 січня 2006 року, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соці-альної допомоги належало виплачувати підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Згідно з ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розмір мінімальної пенсії за віком був прирівняний до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У 2006 році згідно зі ст.110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік виплата дітям війни надбавок до їх пенсій була поставлена в залежність від результатів виконання бюджету та порядку, за-провадженому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Протягом 2006 року такий порядок визначений не був. Крім того, за результатом виконання місце-вого бюджету виплата дітям війни надбавок до пенсій була неможливою.

В 2007 році у відповідності до ст.111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, який набрав законної сили з 1 січня 2007 року, дія ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни була зупинена. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року ст.111 Закону Ук-раїни „Про Державний бюджет України на 2007 рік була визнана неконституційною.

У 2008 році згідно з пунктом 42 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинність з 1 січня 2008 року, до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни була внесена зміна, у відповідності до якої дітям війни до їх пенсії належало виплачувати надбавку у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме, 10% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року пункт 42 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України був також визнаний неконституційним.

Відповідно до ст.75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі за-лежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолан-ня колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 3 жовтня 1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредмет-ними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повної або часткової зміни попередньо-го. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, авто-матично змінюється однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції Украї-ни рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Відтак, виходя-чи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеними Законами України про Державний бюджет України на 2006-2008 роки фактично змінено та зупинено положення Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який діяв у часі раніше, пріори-тетними в даному випадку є положення статей Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки, допоки ці статті не були визнані неконституційними.

Проаналізувавши зміст колізії норм наведених Законів, адміністративний суд вважає, що на підставі ст.110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік та ст.111 Закону України „Про Держав-ний бюджет України на 2007 рік з 1 січня 2006 року до 9 липня 2007 року УПФУ у Бориспільському районі було звільнено від виконання зобовязання по виплаті ОСОБА_1 надбавки до його пенсії. Починаючи з 9 ли-пня 2007 року ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни відновила свою дію, тому з того ж дня до 31 грудня 2007 року у УПФУ у Бориспільському районі виникло зобовязання щомісячно виплачувати ОСОБА_3 надбавку до його пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На підставі п.42 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України з 1 січня 2008 року до 22 травня 2008 року на відповідача було покладе-но зобовязання щомісячно виплачувати позивачу надбавку до його пенсії у розмірі лише 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Починаючи з 22 травня 2008 року ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни повторно відновила свою дію, тому з того ж дня у УПФУ у Бориспільському районі знову виникло зобовязання виплачувати надбавку до його пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, з листа начальника УПФУ у Бориспільському районі №1025/С-4 від 14 вересня 2009 року (а.с.7) та з письмових заперечень на адміністративний позов вбачається, що в 2007 році, зокрема, з 9 липня до 31 грудня, відповідач жодного місяця не виконав зобовязання по виплаті ОСОБА_1 надбавки до його пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А в 2008 році, починаючи з 22 до 28 травня, УПФУ у Бориспільському районі виплачувало позивачу надбавку до його пенсії у розмірі лише 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Такі дії відповідача адміністративний суд вважає такими, що суперечать ст.6 Закону України „Про соці-альний захист дітей війни.

Крім того, з вказаного листа та письмових заперечень на адміністративний позов вбачається, що почина-ючи з 28 травня до 1 липня 2008 року УПФУ у Бориспільському районі щомісячно виплачувало ОСОБА_1 надбавку до його пенсії у розмірі 48 гривень 10 копійок, з 1 липня до 1 жовтня 2008 року у розмірі 48 гривень 20 копійок, а з 1 жовтня 2008 року до часу адміністративного спору в адміністративному суді у розмірі 49 гривень 80 копійок. При цьому відповідач керувався та продовжує керуватись постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх поса-дові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Вер-ховною Радою України, або іншому правовому акту адміністративний суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, адміністративний суд вважає, що при визначенні розміру надбавки до пенсії позивача застосуванню підлягає ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а не постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян про занижені розміри надбавок до пенсій дітей війни, що, в свою чергу, істотно звужує обсяг їх прав. Крім того, адміні-стративний суд вважає, що надання Кабінету Міністрів України права на встановлення порядку обчислення надбавок до пенсій дітей війни не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити зву-ження змісту та обсягу прав позивача, встановлених наведеним вище Законом. Тобто, Кабінет Міністрів Украї-ни повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону.

З огляду на це, адміністративний суд вважає, що відповідач незаконно з 28 травня 2008 року до 28 грудня 2009 року виплачував ОСОБА_1 надбавку до його пенсії у розмірах, що є значно меншими, ніж ті, що вста-новлені в ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Такі дії відповідача адміністративний суд також вважає такими, що суперечать ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст.99, ч.1-ч.2 ст.100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому законом.

Адміністративний суд вважає, що про порушення власного права ОСОБА_1 повинен був знати ще 9 липня 2007 року, коли йому вперше УПФУ у Бориспільському районі незаконно не виплатило надбавку до пен-сії. Не зважаючи на це, з адміністративним позовом ОСОБА_1П звернувся до адміністративного суду лише 19 лютого 2010 року, тобто з порушенням річного строку звернення до адміністративного суду. В письмових за-переченнях представник відповідача ОСОБА_2 наполягає на застосуванні до спірних правовідносин річ-ного строку звернення до адміністративного суду. Підстави для поновлення цього строку відсутні, тому ОСОБА_1 втратив можливість захистити в адміністративному суді право на отримання надбавки до пенсії, яка не виплачувалась йому з 9 липня до 31 грудня 2007 році та не виплачувалась в повному обсязі починаючи з 22 травня 2008 року до 19 лютого 2009 року.

Тому адміністративний суд вважає, що належить визнати протиправною відмову відповідача у перераху-ванні та виплаті надбавки до пенсії, яка нараховувалась та не виплачувалась йому в повному обсязі протягом 19 лютого-серпня 2009 року. Крім того, УПФУ у Бориспільському районі слід зобовязати перерахувати та ви-платити ОСОБА_1 надбавку до пенсії, яка не нараховується та не виплачується йому у повному обсязі з 19 лютого 2009 року до дня винесення цієї постанови, тобто до 16 березня 2010 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Адміністративний суд звертає також увагу на те, що зі змісту ст.6 Закону України „Про соціальний за-хист дітей війни випливає, що під час визначення розміру надбавки до пенсії дитини війни за основу її нараху-вання береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком виз-начається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював ін-ший розмір, немає. Тому суд не бере до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскіль-ки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії не може вважатись підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання надбавки до пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено в с.6 Закону України „Про соціальний захист дітей вій-ни.

Керуючись ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.111 Закону України „Про Дер-жавний бюджет України на 2007 рік, пунктом 42 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та ч.1 ст.28 Закону України „Про за-гальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.72, 99, 100, 158-163 та 167 КАС України, адміністра-тивний суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Борис-пільському районі про визнання протиправною відмову у перерахуванні та виплаті надбавки до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному розмірі протягом січня 2006 року-серпня 2009 року; про зобо-вязання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії, що не нараховувалась та не виплачувалась в повному роз-мірі протягом січня 2006 року-серпня 2009 року; про зобовязання починаючи з вересня 2009 року нараховував-ти та виплачувати надбавку до пенсії в повному розмірі, задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі у пере-рахуванні та виплаті ОСОБА_1 надбавки до пенсії, яка нараховувалась та не виплачувалась йому в повному обсязі протягом 19 лютого-серпня 2009 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії, яка не нараховується та не виплачується йому у повному обсязі з 19 лютого 2009 року до дня винесення цієї постанови, тобто до 16 березня 2010 року.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1, відмовити.

Постанова адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4