Справа № 803/1399/15-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 р. Справа № 876/7590/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Телемережі України" на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Телемережі України" до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Телемережі України" звернулося в суд з позовом до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення №685 від 07.05.2015 року та зобов'язання відповідача прийняти рішення про видачу ТзОВ "Телемережі України" ліцензії провайдера програмної послуги з використанням цифрової багатоканальної телемережі МХ-4 згідно поданої заяви від 03.04.2015 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено з підстав не надання заявником доказів наявності небезпеки правам, свободам та інтересам позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТзОВ "Телемережі України" подало апеляційну скаргу, вважаючи, що висновки в оскаржуваній ухвалу зроблені внаслідок неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що суд належним чином та в повному обсязі не дослідив обставини, викладені в обґрунтування клопотання про забезпечення позову, належної їм правової оцінки не надав, внаслідок чого прийшов до неправильного висновку про відсутність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ "Телемережі України" до ухвалення рішення в адміністративній справі. Тому просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову та ухвалити нове рішення, яким клопотання ТзОВ "Телемережі України" задовольнити.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження та згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як слідує із матеріалів справи, 25.06.2015 року позивач скерував до суду позовну заяву, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення №685 від 07.05.2015 року та зобов'язати відповідача прийняти рішення про видачу ТзОВ "Телемережі України" ліцензії провайдера програмної послуги з використанням цифрової багатоканальної телемережі МХ-4 згідно поданої заяви від 03.04.2015 року.

Одночасно позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому останній просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборонити Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення до вирішення спору по суті проводити прийом та розгляд заяв про видачу ліцензій провайдера програмної послуги з використанням ресурсу цифрової багатоканальної телемережі МХ-4, а також приймати рішення про видачу та видавати вказані ліцензії.

Наведене клопотання обґрунтовано тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ТзОВ "Телемережі України" до ухвалення рішення у справі, а невжиття заходів щодо заборони відповідачу проводити розгляд заяв про видачу ліцензій провайдера програмної послуги з використанням ресурсу цифрової багатоканальної телемережі МХ-4, може призвести до обставин, за яких для відновлення прав товариства необхідно буде докласти значних зусиль та втрат.

Відмовляючи у задоволенні заявленого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом позивачем не наведено жодної із підстав існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також не наведено очевидність ознак протиправності будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Зазначення в клопотанні про забезпечення позову про те, що існує ризик видачі такої ліцензії іншому суб'єкту господарювання не є підставою для забезпечення позову.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та правильність відмови суду у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, позивачем не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Разом з тим, в обґрунтування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі товариство покликається на надумані твердження щодо можливого заподіяння шкоди його правам. В клопотанні відсутні посилання на фактичні обставини, які б зумовили вимоги про здійснення заходів по забезпеченню позову, не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі чи неможливості здійснити захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення шляхом заборони Національній раді України з питань телебачення та радіомовлення до вирішення спору по суті проводити прийом та розгляд заяв про видачу ліцензій провайдера програмної послуги з використанням ресурсу цифрової багатоканальної телемережі МХ-4, а також приймати рішення про видачу та видавати вказані ліцензії до ухвалення рішення в адміністративній справі та набрання ним чинності.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно ухвалено судове рішення, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наведене висновки суду першої інстанції не викликають сумнівів щодо їх правильності, судове рішення прийнято відповідно до норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 117, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телемережі України" залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі № 803/1399/15-а з розгляду клопотання про забезпечення позову - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко