Справа № 761/22582/15-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/31/2016
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправної бездіяльності; зобов'язання вчинити дії; відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня не в розмірі, встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та знищення відповідачем без зберігання попередніх до 2013р. відомостей нарахування та виписок банку щодо соціальних виплат; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 2009р. по 2015р. та виплатити недоплачену позивачу за ці роки різницю; відшкодувати за 7 років завдану шляхом стягнення з відповідача і невиплачену суму 34554,0 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є інвалідом ІІ групи та згідно зі ст. 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня він має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак, позивачу зазначена грошова допомога виплачувалась не в повному обсязі, зокрема за 7 років, на думку позивача, відповідач йому не доплатив 34554,0 грн. керуючись при цьому підзаконними актами (постанови Кабінету Міністрів України), якими істотно звужений обсяг встановлених законом прав позивача відповідно до його статусу інваліда ІІ групи. Крім того, на думку позивача є незаконним те, що відомості про нарахування та виписки банку щодо нарахування та здійснення соціальних виплат інвалідам війни зберігаються у відповідача лише три роки, а не за весь період тривалості життя інвалідів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015р., яка залишена без змін апеляційною інстанцією, адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправної бездіяльності; зобов'язання вчинити дії; відшкодування шкоди в частині вимог за період з 2009р. по 2014р. було залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначаючи, що виплату разової щорічної допомоги до 05 травня у 2015 році позивачу була проведена 22 квітня 2015р. у розмірі 2475,0 грн. у відповідності з вимогами діючого законодавства, а саме Постанови Кабінету Міністрів України №147 від 31 березня 2015р. «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Третя особа свого уповноваженого представника для участі у розгляді справи не направила, при цьому, про час та місце судового розгляду оповіщалась у встановленому порядку, про поважність причин неявки суду повідомлено не було, як і не було клопотань про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Разом з тим, статтею 9 Перехідних положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» було установлено, що у 2015 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

На підставі зазначеної норми Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 2015р. №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» було установлено, що виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 2015 році інвалідам війни ІІ групи здійснюватиметься в розмірі 2475,0 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25 січня 2012р. № 3-рп/2012 надає тлумачення положень ст. 1, ч. 1 ст. 17, ч. 3 ст. 22, ст.ст. 46, 48, ч. 1, 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, п. 2, 3, 6 ст.116 Конституції України, положень ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями п. 5 ч. 1 с. 4 Бюджетного кодексу України, пн. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України при ухваленні даного рішення суд виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язуються з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Як зазначалось позивачем у позовній заяві, та встановлено у судовому засіданні, у 2015р. позивачу була виплачена разова грошова допомога до 05 травня у розмірі 2475,0 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с. 4, зворотня сторона).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача щодо виплати разової грошової допомоги до 05 травня у 2015р., суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, що стосуються нарахування і виплати позивачу щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. При цьому, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено порушення відповідачем прав позивача щодо отримання зазначеної допомоги у 2015р., відсутні і підстави для відшкодування позивачу завданої такими діями відповідача шкоди, розмір якої позивачем необґрунтований взагалі. Доводи позивача щодо протиправного знищення відповідачем без зберігання попередніх до 2013р. відомостей щодо нарахування та виписок банку щодо соціальних виплат інвалідам війни оцінюються судом критично, оскільки судом не встановлено під час судового розгляду порушення відповідачем нормативних правил зберігання даної інформації.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-72, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України; ст. ст. 19, 50 Конституції України; ст. ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»; Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012р. № 3-рп/2012, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправної бездіяльності; зобов'язання вчинити дії; відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: