Справа № 359/11170/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області та відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про визнання протиправними та нечинними постанов, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2010 року у справі №3-4917/2010 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 352 МК України та конфісковано в прибуток держави вилучені в неї тканини із синелі з ниток різного кольору для оббиття меблів з вмістом катону 21%, поліестру, шенілу 46%, в рулонах шириною 1,4 м (Chenille)- 353 ул.-20989,70 м.пог. +29385,58 кв.м. 12453,6 кг Артикул: ChenilleBYN 495-13463,7 пог.м, ChenilleBYN 175-4119 пог.м., ChenilleBYN235-599,8 пог.м, ChenilleBYN 494-356,1 пог.м, ChenilleBYN 46-1109,6 пог.м, ChenilleBYN 14-897 пог.м, ChenilleALCOYZEM 1-444,5 пог.м. Зразки тканин з сінельних та синтетичних штучних волокон-2 кор.-150м. пог. = 210 м.к.в 300 кг. Виробник: «BEY-EN- TEKSTILSANVETIC. LTD.STI», Туреччина, 2 Місць-355. Паркування: полім. плівка -353 рулона та 2 картонні коробки з зразками тканин, всього 12000кг.(а.с.49).

Вказана постанова у справі про порушення митних правил набрала законної сили 30.11.2010 року та разом з протоколом про порушення митних правил №0226/125000001/10 від 26 жовтня 2010 року (а.с.36, 37-40) та актом про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД № 125000001/8/9/0714 від 11 липня 2008 року(а.с.41) була направлена на виконання до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 23.12.2010, де перебувала на виконанні з 27.12.2010 року по 30.12.2014 року (а.с.43-46).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. від 30.12.2014 про закінчення виконавчого провадження, затвердженою начальником ВДВС Бориспільського МРУЮ Муцькою Л.Г., на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання постанови №3-4917, виданої 19.11.2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про конфіскацію у ОСОБА_3 на користь держави тканини, закінчено (а.с.46).

Як зазначено в оскаржуваній постанові, майно порушника, яке підлягає конфіскації на складах Київської митниці ДФС відсутнє, про що складено акт державного виконавця від 26.12.2014 року згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1, що по територіальній підвідомчості відноситься до ВДВС Дарницького району м. Києва.

Виконавчі дії відділом державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Київської області в період з 27.12.2010 року (з дати відкриття виконавчого провадження) до 26.12.2014 року, дати складання акту державного виконавця, не проводились, що підтверджується направленими в адресу суду матеріалами виконавчого провадження ВП 23436437 ВДВС Бориспільського МРУЮ (а.с. 35-51).

За змістом наявної в матеріалах виконавчого провадження копії супровідного листа від 30.12.2014 року №68320-68323, копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014 року були направлені до ВДВС Дарницького РУЮ, разом із виконавчим документом, копією акту державного виконавця від 26.12.2014, копією протоколу про порушення митних правил від 28.1.0.2010, копією акту про проведення митного огляду товарів від 11.07.2006, а також ОСОБА_3, Бориспільському міськрайонному суду, Київській митниці ДФС (а.с.46).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №3-4917, виданої 19.11.2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про конфіскацію у ОСОБА_3 на користь держави тканини (а.с.11).

За змістом вказаної постанови виконавчий документ вступив в законну силу (набрав чинності) 30.11.2010, документ до примусового виконання поданий 11.06.2015 (а.с.11).

З метою скасування постанов заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. від 30.12.2014 про закінчення виконавчого провадження та старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 про відкриття виконавчого провадження, ухвалених при примусовому виконанні постанови №3-4917, виданої 19.11.2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, боржник ОСОБА_3 в особі свого представника зверталась: 06.10.2015 року зі скаргою до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.23), а також з адміністративним позовом до Дарницького районного суду м. Києва у листопаді 2015 року.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_3 було повернуто позивачу у зв'язку з тим, що справа підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області, який видав виконавчий документ (а.с.18, 22).

Посилаючись на ту обставину, що тривалий час державними виконавцями виконавчі дії по спірному виконавчому провадженню не вчинялися, позивач звернулася за даним позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправною та нечинною постанову заступника начальника відділу ДВС Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. від 30.12.2014 про закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 та направленням його на виконання за місцем її проживання, оскільки така постанова була винесена всупереч відсутності законних шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження.

- визнати бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. у зв'язку з невиконанням точних вимог закону -невинесенням у строк постанови про закінчення виконавчого провадження в результаті закінчення шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження;

- визнати протиправною та нечинною постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 «Про відкриття виконавчого провадження» щодо ОСОБА_3, оскільки така постанова була винесена всупереч відсутності законних шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження;

- визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. у зв'язку з невиконанням точних вимог закону невинесенням у строк постанови про закінчення виконавчого провадження в результаті закінчення шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві негайно прийняти рішення винести постанову про закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_3, розпочатого на підставі постанови (№3-4917) Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2010 року у зв'язку з пропуском та відсутністю законних шестимісячних строків, встановлених для його здійснення.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення та дії державних виконавців відповідають вимогам Закону.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, встановлення обставин справи, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини склалися при виконанні постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у даній справі оскаржує бездіяльність державних виконавців щодо невинесення у встановлений законодавством строк постанов про закінчення виконавчого провадження, що пов'язана з винесенням постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014, та постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої і абзацу другого частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону Україну «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 5 та 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах справи відсутні докази направлення державними виконавцями сторонам виконавчого провадження, зокрема, ОСОБА_3, копій постанов про відкриття та про закінчення виконавчого провадження, а також докази їх отримання.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу стало відомо про оскаржувану постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. від 30.12.2014 про закінчення виконавчого провадження лише 02.10.2015 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, а копію постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 про відкриття виконавчого провадження отримано 26.09.2015, враховуючи, що спірні рішення помилково було оскаржено в порядку цивільного судочинства до Бориспільського міськрайонного суду Київської області 06.10.2015, а потім подано адміністративний позов до Дарницького районного суду м. Києва 05.11.2015, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що десятиденний строк на звернення з даним позовом до суду позивачем пропущено з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги адміністративного позову по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Так, позивач, у даному адміністративному позові, зокрема, просила визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. у зв'язку з невиконанням точних вимог закону невинесенням у строк постанови про закінчення виконавчого провадження в результаті закінчення шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження та протиправною та нечинною постанову заступника начальника відділу ДВС Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. від 30.12.2014 про закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 та направленням його на виконання за місцем її проживання, оскільки така постанова була винесена всупереч відсутності законних шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з ч. 2 цієї статті державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Обґрунтовуючи вимоги даного адміністративного позову, позивач посилається на ту обставину, що будь-які виконавчі дії відділом державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Київської області в період з 27.12.2010 року (дати відкриття виконавчого провадження) до 26.12.2014 року (дати складання акту державного виконавця) не проводились, що підтверджується направленими на адресу суду матеріалами виконавчого провадження ВП 23436437 ВДВС Бориспільського МРУЮ (а.с. 35-51).

Порядок та підстави закінчення виконавчого провадження визначено ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з вимогами ч. 1 цієї статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3- 1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно з ч. 3 ст. 49 цього Закону про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Інструкція про проведення виконавчих дій затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. N 74/5 наказом Міністерства юстиції України (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 3.2.2 Інструкції, що була чинною на момент існування спірних правовідносин, передбачено, що якщо в процесі виконавчого провадження державному виконавцеві стало відомо, що змінилося місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що на території, на яку поширюються функції органу державної виконавчої служби, майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, однак належне боржнику майно перебуває на території іншого органу державної виконавчої служби, то державний виконавець негайно складає про це відповідний акт (додаток 5).

Виконавчий документ разом з копією акта не пізніше наступного дня державний виконавець зобов'язаний надіслати до органу державної виконавчої служби за новим місцем проживання боржника, місцем його роботи чи за місцезнаходженням майна боржника, про що одночасно, в копії супровідного листа, повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ. Супровідний лист про направлення виконавчого документа за належністю підписує начальник відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 4.9.2 Інструкції про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову (додаток 13), яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ, або за належністю до іншого органу державної виконавчої служби. До копії постанови державний виконавець додає виконавчий документ, який повертається органу, що його видав, або стягувачу, або передається за належністю. Копію виконавчого листа державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження.

Оскаржувана у даній справі постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що вперше виконавче провадження з виконання постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2010 року у справі №3-4917/2010 було відкрито за місцезнаходженням конфіскованого майна.

Проте, у зв'язку з тим, що відповідно до акта державного виконавця від 26.12.2014 (а.с.45) майно, яке підлягає конфіскації, на складах Київської митниці ДФС відсутнє, державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з метою направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби - за місцем проживання боржника.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у державного виконавця були підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження із зазначених підстав.

Стосовно вимог позивача про визнання неправомірною бездіяльності заступника начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Яценко О.В. у зв'язку з невиконанням точних вимог закону - невинесенням у строк постанови про закінчення виконавчого провадження в результаті закінчення шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення у зв'язку з тим, що ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, не містить таких підстав, як закінчення шестимісячного строку для виконання судового рішення.

Посилання представника позивача на п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» як на підставу обґрунтування вимог адміністративного позову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження колегія суддів відхиляє, оскільки поняття закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, що визначене п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» не є тотожним поняттю строк здійснення виконавчого провадження, що визначений ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Строки для відповідного виду стягнення визначаються спеціальними тнормативно-правовими актами, зокрема, Митним кодексом України та КУпАП.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в частині про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову про визнання протиправною та нечинною постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 «Про відкриття виконавчого провадження» щодо ОСОБА_3, оскільки така постанова була винесена всупереч відсутності законних шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок прийняття виконавчого документа до виконання визначено ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження визначено ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження після надходження до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2010 року у справі №3-4917/2010 за належністю у державного виконавця не було.

Зважаючи на викладене, постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. від 15.06.2015 про відкриття виконавчого провадження є законною та обґрунтованою.

Щодо вимог адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Шевченко М.Р. у зв'язку з невиконанням точних вимог закону невинесенням у строк постанови про закінчення виконавчого провадження в результаті закінчення шестимісячних строків, встановлених для здійснення виконавчого провадження, колегія суддів зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки підстави для закінчення виконавчого провадження з підстав невиконання судового рішення в шестимісячний строк відсутні, що обґрунтовується наведеним вище, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 15.06.2015, позов поданий до суду 25.11.2015.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги адміністративного позову про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві негайно прийняти рішення винести постанову про закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_3, розпочатого на підставі постанови (№3-4917) Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2010 року у зв'язку з пропуском та відсутністю законних шестимісячних строків, встановлених для його здійснення.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

При вирішенні справи колегія суддів враховує, що позивачем оскаржуються дії та рішення державного виконавця з підстав невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження у шестимісячний термін з моменту відкриття виконавчого провадження та не оскаржується бездіяльність відповідача щодо тривалого невиконання судового рішення, що має місце у спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, виходячи з підстав заявленого позову та апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 04.02.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.