Справа № 806/5002/15
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА
іменем України

"02" лютого 2016 р. Справа № 806/5002/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача-1 Каменської В.В., Невмержицької В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира, Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира та Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у забезпеченні жилим приміщенням або грошовою компенсацією за належне ОСОБА_1 для отримання приміщення;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира та Житлову комісію військової частини НОМЕР_1 надати житлове приміщення для проживання згідно з нормами, встановленими законодавством України, або виплати належну грошову компенсацію;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира та Житлову комісію військової частини НОМЕР_1 в місячний строк надати звіт про виконання рішення суду у цій справі у порядку, передбаченому ст. 267 КАС України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представники Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира ( відповідач-1) в засіданні суду заперечили проти доводів апеляційної скарги. Вважають, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача-1, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Збройних силах України. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал - полковника Г.П.Воробйова від 16 травня 2013 року № 249 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за п. "б" частини шостої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

Позивач є інвалідом війни, що підтверджується посвідченням, виданим УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира 28 травня 2013 року.

Згідно з довідкою від 23 вересня 2015 року № 4735 позивач перебуває на квартирному обліку у житловій комісії Житомирського гарнізону: номер в загальній черзі гарнізону - 460 від 30.07.2002, номер в черзі осіб, які мають право на забезпечення житлом у першу чергу - 228 від 26.09.2013 та номер в черзі осіб, які мають право на забезпечення житлом позачергово - 288 від 24.07.2013 (а.с. 16).

ОСОБА_1 звернуся до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира та голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 з заявою про вирішення житлового питання.

Листом від 23.09.2015 № 4735 начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира посилаючись на порядок забезпечення військовослужбовців житлом згідно з чергою квартирного обліку, повідомив, що житлове питання його сім`ї буде вирішено згідно з чергою квартирного обліку у міру надходження житла до гарнізону.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 Житлового кодексу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХII визначає основні засади державної соціальної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією для отримання жилого приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (далі - Житловий кодекс) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з частиною 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання з державного житлового фонду, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом першочергового одержання житла.

Відповідно до пункту 18 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни та прирівняним до них особам надається пільга - позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Статтею 43 Житлового кодексу передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

За статтею 46 Житлового кодексу громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Частиною першою цієї статті визначено перелік осіб, яким жилі приміщення надаються поза чергою:

- інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків;

- громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання;

- особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість;

- дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення;

- дітям-інвалідам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя;

- сім`ям, які мають п`ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей;

- особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість;

- членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі;

- працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.

Згідно з частиною другою зазначеної статті поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Такий випадок передбачено у пункті 7 статті 6 Закону № 203/98-ВР, відповідно до якої у першу чергу забезпечуються житлом особи, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з пунктом 22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до пункту 29 вказаного Порядку с військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Пунктом 32 Порядку визначено, що військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 р. за № 24/20337) військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11)..

З аналізу наведених правових норм убачається, що законодавством не передбачено критеріїв для визначення порядку черговості забезпечення житлом, крім дати отримання відповідної пільги та постановки на чергу, а військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Предумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком на отримання такого житла, оскільки в іншому випадку буде порушуватись конституційне право на забезпечення жилими приміщеннями інших громадян, що перебувають на обліку і також потребують поліпшення житлових умов.

Як вже зазначалося, позивач перебуває на квартирному обліку у житловій комісії Житомирського гарнізону, номер в черзі осіб, які мають право на забезпечення житлом позачергово - 288 від 24.07.2013 року.

Суд не вправі порушувати право осіб на отримання житла, які були раніше взяті на облік, ніж позивач.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 07.07.2015 у справі № 2а -9526/12/2670.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову про зобов`язання квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 надати житлове приміщення для проживання згідно з нормами встановленими законодавством України.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідачів виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення суд першої інстанції виходив з того, що на день розгляду справи відсутній механізм виплати військовослужбовцям такої компенсації.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині, однак з інших мотивів.

Чинним законодавством передбачено право військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів їх сімей на отримання за їх бажанням жилого приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728 "Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян" затверджено Порядок визначення розміру і наданяня військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення ( далі - Порядок №728).

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

копія облікової картки фізичної особи платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Позивачем не дотримано приписи пункту 11 Порядку №728.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідачів виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення є передчасними та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на обумовлені положення законодавства та викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позову до відповідачів, однак з урахуванням мотивів наведених у даному рішенні суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Житомира вул.Адмірала Щасного,20,м.Житомир,10014

4-Житлова комісія військової частини НОМЕР_1 вул.В.Бердичівська,17,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,