Справа № 815/6356/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6356/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Креін Юкреін» до ДПІ в Овідіопольському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Креін Юкреін» до ДПІ в Овідіопольському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2014 року.

В судовому засіданні 19.01.2016 року представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач за четвертий квартал 2012 року та за 2013 рік, правомірно сформував валові витрати та податковий кредит з ПДВ, що підтверджується відповідними первинними документами податкового та бухгалтерського обліку, в звязку із чим, висновок посадових осіб органу ДПС України не є ґрунтовним, а оскаржені податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Представник відповідача ДПІ у Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с. 144 т. 2), але не прибув до судового засідання без поважних причин, а тому, на підставі положень ч.4 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення щодо розгляду справи за його відсутності за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні обставини.

Відповідач, ДПІ у Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області, на підставі ст. 1 Закону України «Про державну податкову службу», є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст. 7, 10, 11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, надання висновків на повернення з бюджету надмірно сплачених податків та зборів, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 104 КАС України, підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

В період з 21.08.2014 року по 11.09.2014 року посадовими особами відповідача проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Креін Юкреін» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт №113/15-32-22-05/37389561 від 18.09.2014 року (а.с.26-35 т. 1), на підставі якого було встановлено, зокрема, порушення п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15 грудня 2004 року № 637, а саме підприємством не оприбутковано до каси підприємства готівку в розмірі 739888 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 року № НОМЕР_1 (а.с. 41 т. 1) за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Креін Юкреін» оскаржило його у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Креін Юкреін» були видані довідки-рахунки на 34 позиції товару (арк. 6 Акту перевірки) на загальну суму 616573,00 грн. При цьому посадові особи податкового органу, дійшли висновку, що ТОВ «Креін Юкреін» є продавцем (власником) такого товару та отримав доходи від такого продажу товарів, тому підприємством допущені порушення, тобто не оприбутковано до каси підприємства готівку.

Проте такий висновок податкового органу є помилковим з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Таким чином, довідка-рахунок за встановленою формою є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери та обовязково засвідчується підписом та печаткою не продавця та покупця товару, а відповідної особи яка має відповідний дозвіл на вчинення таких дій.

Позивачем укладено дилерську угоду № 30-12/11-ТАКІО від 13.04.2011 та додаткову угоду №1 від 14.04.2011 року із ТОВ «ТОТУС-АВТО», згідно з якою зазначена в п.4.1 сума сплачується підприємством дилеру в кінці строку дії дилерської угоди за весь проданий товар (а.с.149 т.2).

Крім того, факт купівлі-продажу 34 позицій сільськогосподарської техніки між третіми особами (ТОВ «ТОТУС-АВТО» та покупці) підтверджується договорами купівлі-продажу, актами приймання передачі тракторів, що мають ідентифікаційні номери, митними деклараціями, які ідентифікують власника таких тракторів, а також платіжними документами, які підтверджують взаєморозрахунки між покупцями та продавцем такого товару.

ТОВ «Креін Юкреін» шляхом надання довідки-рахунку лише засвідчено факт правомірності придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, тобто факт господарських операцій купівлі-продажу між продавцем та покупцями таких транспортних засобів.

Таким чином, ТОВ «Креін Юкреін» не було продавцем товару, здійснювало дилерські послуги, дохід від реалізації товару не отримувало.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи відсутність фактичного здійснення господарських операцій купівлі-продажу між ТОВ «Креін Юкреін» та покупцями тракторів, довідки-рахунки не можуть вважатися первинними документами без наявності інших первинних документів (договори, акти, тощо). Видані довідки-рахунки лише підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Виписані довідки-рахунки, що перелічені в акті перевірки, не змінили майнового стану ТОВ «Креін Юкреін».

Також в Акті перевірки, перевіряючими, зокрема (абз. 1 арк. 50 Акту), зазначено, що «право власності на товар переходить до покупця на підставі довідки-рахунку після повної сплати товару покупцем» (а.с. 175 зворотній бік т. 2).

Відповідно до абзаців 5, 10 та 14 пункту 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за №40/10320, готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 2.6. глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки згідно з п. 1.2 цього Положення є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Тобто порушення п.2.6 названого Положення можливо, виключно, у випадку не оприбуткування готівки, що фактично одержана та надходить до каси підприємства.

Як встановлено судом, будь якої готівки за переліченні у таблиці товарні позиції (арк. 49-50 акту перевірки), до каси ТОВ «Креін Юкреін» не надходило взагалі. Всі розрахунки здійснювалися між продавцем (власником) та покупцями зазначених товарних позицій.

Тобто, зазначені в акті перевірки факти порушення ТОВ «Креін Юкреін» пункту 2.6. глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15 грудня 2004 року №637 не відповідають дійсності.

Крім того, абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року №436/95 визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до зазначеної норми розроблено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року N 637.

За своєю суттю передбачена статтею 1 Указу № 436/95 фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 ГК. При цьому, адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 ГК строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 ГК, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до субєктів господарювання за порушення зазначеними субєктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, тобто при виявленні факту вчинення субєктом господарювання порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касах готівки) податковий орган, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Враховуючи те, що застосований згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ДПІ № від 07.10.2014 року штраф є адміністративно-господарською санкцією, то річний строк для застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки (неоприбуткування в касі готівки) у IV кварталі 2012 року закінчився у IV кварталі 2013 року.

Таким чином, навіть при наявності порушення з боку ТОВ «Креін Юкреін» пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15 грудня 2004 року №637 (яке фактично відсутнє), податковий орган не мав правових підстав застосовувати до позивача штрафні санкції, оскільки податкове повідомлення - рішення № про застосування штрафу прийняте після спливу строку, визначеного ст. 250 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція щодо незаконності застосування податковим органом штрафних санкцій на підставі абз. З ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року №436/95 після спливу строку, визначеного ст. 250 Господарського кодексу України викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.08.2014 р. по справі №К/800/66842/13.

Також, правова позиція щодо застосування до спірних відносин статті 250 ГК висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 лютого 2007 року № 21-713во06, 15 вересня 2009 року № 21-558во09, 27 травня 2014 року № 21-12ба14, 04 листопада 2014 року №21-466а14.

Виходячи з викладеного, суд не погоджується з висновками акту перевірки про порушення з боку ТОВ «Креін Юкреїн» пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15 грудня 2004 року №637 та винесеним на підставі висновків податковим повідомленням - рішенням від 07.10.2014р. №.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано додаткових доказів, які б спростовували або ставили під сумнів надані представником позивача первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, в звязку із чим, суд погоджується з позицією позивача про те, що надані ним письмові докази є достатніми для доведення факту постачання послуг його контрагентом, а тому висновок податкового органу про безтоварність таких угод є помилковим та порушення позивачем податкового законодавства з інших питань, в звязку із чим, прийняте податкове повідомлення-рішення належить визнати протиправним та скасувати відповідно до положень ч. 2 ст. 162 КАС України.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, обставини документально підтверджені, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Креін Юкреін» до ДПІ в Овідіопольському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2014 року.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.