Справа № 373/207/16-а
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/207/16-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Залеська А.О.,

ознайомившись з адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та рішень при передачі у власність ОСОБА_3 житлового будинку, часткове скасування розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації про видачу ордера на заселення одноквартирного житлового будинку, часткове скасування рішення виконавчого комітету сільської ради про передачу житлового будинку у власність, скасування свідоцтва на право власності на житловий будинок на імя ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду через свого представника ОСОБА_4 в порядку адміністративного судочинства з позовом, в якому просить визнати неправомірними та скасувати, в частині передачі у власність одноособово ОСОБА_3 трьохкімнатного будинку №8 по вул. Бориспільській в с. Стовпяги Переяслав-Хмельницького району Київської області, розпорядження Переяслдав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 341 від 10.12.1993, рішення виконавчого комітету Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 3/30 від 09.11.1993 та скасувати Свідоцтво про право власності №159 від 22.02.1994, видане Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією на імя ОСОБА_3.

Позов обґрунтовано тим, що передача у власність переселеному із зони відчуження внаслідок аварії на ЧАЕС громадянину ОСОБА_3 житлового будинку №8 по вул. Бориспільській в с. Стовпяги Переяслав-Хмельницького району Київської області відбулась у 1993 році з порушенням відповідачами - субєктами владних повноважень «Положення про приватизацію державного житлового фонду», затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу №56 від 15.09.1992, що мало наслідком порушення їхніх (позивачів) прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а саме позбавлення права набуття вказаного житлового будинку у спільну власність, оскільки вони на той час були членами сімї ОСОБА_3 (відповідно, дружиною та дочкою). Наразі, коли шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, позивачі побоюються, що останній, як одноосібний власник може розпорядитись житловим будинком на власний розсуд і вони втратять право користування ним.

Вивчивши зміст заяви, обставини та докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

В досліджуваній ситуації правові акти індивідуальної дії субєктів владних повноважень та правовстановлюючий документ на нерухоме майно видані у 1993 році, оспорюються не особою якої вони стосуються, а іншими особами позивачами по справі.

За змістом позову, позивачі (мати та дочка) на момент передачі спірного житлового будинку в особисту власність ОСОБА_3 не вступали в публічно-правові правовідносини з відповідачами шляхом звернення до них з заявою або в інший передбачений законом спосіб, відповідно, рішення субєктів владних повноважень щодо вирішення їхнього питання немає.

На переконання суду, предметом даного позову - є спір щодо правомірності набуття права власності особою на нерухоме майно з вимогою припинення цього права; підставами позову, за його змістом є незаконність рішень органу місцевого самоврядування та місцевого органу державної влади, прийнятих на користь певної особи, якими одночасно порушено цивільні права та не враховано інтереси інших осіб - позивачів по справі, при здійсненні процедури приватизації.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів у випадку їх порушення, невизнання або оспорення, серед іншого є: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Отже, даний спір не є публічно-правовим спором в розумінні ст. 17 КАС України, а стосується цивільних прав та інтересів позивачів, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 107, п.1 ч.1 ст. 109 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Стовпязької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та рішень при передачі у власність ОСОБА_3 житлового будинку, часткове скасування розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації про видачу ордера на заселення одноквартирного житлового будинку, часткове скасування рішення виконавчого комітету сільської ради про передачу житлового будинку у власність, скасування свідоцтва на право власності на житловий будинок на імя ОСОБА_3,

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом 5 днів з дня отримання її копії

Суддя А.О. Залеська