Справа № 22-а-17130/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області на постанову Бородянського районного суду від 22 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести переррахунок і виплату недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про виплату одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, посилаючись на те, що він перебуває на обліку у відповідача, як постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідачем такий розмір пенсії здійснюється у значно меншому розмірі, просив стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 3600 грн.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2009 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову УПСЗН Бородянської РДА Київської області щодо проведення перерахунку та виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Таращанським районним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується доказами які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи, виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати, відповідно до частини 7 цієї статті, визначається на момент її виплати.

У 2009 році УПСЗН Бородянська РДА виплачувало щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На момент виплати позивачу у 2009 році щорічної допомоги на оздоровлення розмір мінімальної заробітної плати становив -744 гривень.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій УПСЗН Бородянської РДА та стягнення на користь позивача недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік , суд першої інстанції, виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами та дійшов висновку, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закони України про Державний бюджет України на відповідні роки, якими визначався розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, суд першої інстанцій обґрунтовано виходив з того, що розмір виплаченої позивачу грошової допомоги не відповідає розміру, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому невиплачена в цей період сума допомоги підлягає стягненню у судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанцій, всебічно і повно встановивши всі фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні відносини сторін, та не порушив норм процесуального права, а тому прийняте рішення, відповідно до частини першої ст. 224 КАС України підлягає залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: