Справа № 816/4579/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 р. Справа № 816/4579/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. по справі № 816/4579/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

13 листопада 2015 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України (наділі - відповідач) про: визнання протиправним рішення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про відмову у вилученні відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, викладене в листі № 64/5575 від 16.10.2015; зобов'язання відповідача вилучити відомості про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з відповідної бази даних у відповідності до пункту 2 постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Полтавській області від 07.10.2015 у виконавчому провадженні ВП № 33669915.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про відмову у вилученні відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, викладене в листі № 64/5575 від 16.10.2015.

Зобов'язано Державну прикордонну службу України вилучити відомості про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з бази даних осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, у відповідності до пункту 2 постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Полтавській області від 07.10.2015 у виконавчому провадженні ВП № 33669915.

Стягнуто на користь ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань Державної прикордонної служби України, випрати на сплату судового збору в розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні сорок копійок).

Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість та порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. та прийняти нову про відмову у задоволені позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із відсутністю в боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 8).

Пунктом 2 вказаної постанови, відповідно до ухвал господарського суду Харківської області №922/4587/13 від 19.08.2015 та від 31.08.2015, старшим державним виконавцем скасовано інші заходи примусового виконання рішення, зокрема скасовано тимчасове обмеження щодо боржника у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Київського районного суду м. Полтави №552/5944/13-ц від 19.08.2013.

09.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою про скасування заборони на виїзд за межі України на підставі постанови ВП №33669915 від 07.10.2015.

Листом від 16.10.2015 № 64/5575 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для вилучення відомостей стосовно ОСОБА_1 з бази даних осіб, яким тимчасово обмежено у праві виїзду з України на підставі наданої постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ВП №33669915 від 07.10.2015.

Зазначено, що до Адміністрації Державної прикордонної служби України не надійшло належним чином оформленої та посвідченої постанови державного виконавця, визначеної п. 4 спільного наказу Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 07.01.2014 №288/5/102 "Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби України та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення отавного провадження" або копії відповідного судового рішення про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 9).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про відмову у вилученні відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, викладене в листі № 64/5575 від 16.10.2015, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України "Про Державну прикордонну службу України" відповідно до Конституції України.

На Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (стаття 1 Закону України "Про Державну прикордонну службу України").

Відповідно до ст. 19 вищезазначеного Закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються зокрема запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України "Про прикордонний контроль", відповідно до ст. 2 якого, визначено, що прикордонний контроль забезпечується шляхом створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в'їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних.

Під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України № 288/5/102 від 07.01.2014 року затверджено Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження (далі - Порядок).

Пунктом 3 розділу І Порядку вказано, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи) (далі - рішення), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню, державний виконавець має право звернутися до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням (далі - боржник).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку засвідчена судом копія судового рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України направляється державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після її надходження до нього для виконання на поштову адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (далі - ГЦОСІ).

ГЦОСІ після надходження зазначеного судового рішення приймає його до виконання та вносить інформацію до бази даних, про що повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби протягом трьох днів.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 було встановлено тимчасову заборону у виїзді з території України на підставі судового рішення. Таке обмеження встановлено з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 фінансових зобов'язань перед третіми особами.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області звернувся до Київського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України посилаючись на те, що в провадженні відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження ВП № 33669915 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дочірній Банк Сбербанк Росії" заборгованості на загальну суму 6 435 639, 04 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2013 року у справі №552/5944/13-ц тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві/, проживає: АДРЕСА_1 у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до положень пунктів 3-5 розділу ІІІ Порядку інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається ГЦОСІ з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю ГЦОСІ в разі винесення постанови про:

- повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон);

- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 6, 8 - 9, 11 - 14 частини першої статті 49 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається державним виконавцем до ГЦОСІ.

Матеріали справи свідчать про те, що 07.10.2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із відсутністю в боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, пунктом 2 якої, зокрема скасовано тимчасове обмеження щодо боржника у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Київського районного суду м. Полтави №552/5944/13-ц від 19.08.2013 (а.с. 8).

Однак, разом з цим, колегія судів вказує на те, що постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 19.01.2016 р. було скасовано п. 2 постанови від 07.10.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, як такий, що суперечить ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Дані про те, що вказана постанова в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 19.01.2016 р. скасована в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що відсутні підстави для вилученні відомостей про тимчасове обмеженні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність рішення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про відмову у вилученні відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, викладене в листі № 64/5575 від 16.10.2015.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового закріпленні в ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, дав неналежну оцінку доказам, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, колегія судів вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. по справі № 816/4579/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.