Справа № 338/160/14-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

2 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Солотвинської селищної ради Івано-Франківської області (далі - селищна рада) про визнання протиправним та скасування рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 червня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України, представник позивача подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 128 Земельного кодексу України, що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 5 червня 2008 року.

Автор заяви подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень, поважними причинами пропуску якого називає несвоєчасне ознайомлення з оскарженою ухвалою. Зазначив, що копію цього рішення отримав 21 грудня 2015 року і надав документи, що підтверджують час його отримання.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, статтею 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - четвертою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Представник позивача пропустив встановлені законом строки подання заяви. Але названі ним причини його пропуску можна визнати поважними, позаяк вони об'єктивно завадили заявнику реалізувати своє право на подання заяви про перегляд судових рішень у порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що прийняття рішення про продаж земельної ділянки державної або комунальної власності громадянам та юридичним особам відбувається лише після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про необхідність продажу земельної ділянки. Оскільки рішення про включення орендованої ОСОБА_5 земельної ділянки до переліку тих, які підлягають реалізації органом місцевого самоврядування не приймалося, відмовляючи позивачу у продажу земельної ділянки селищна рада діяла правомірно і в межах своєї компетенції.

У рішенні, наданому для порівняння, суд касаційної інстанції на підставі фактичних обставин цієї справи дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування повинен укласти з позивачем договір купівлі-продажу спірних земельних ділянок, через те що такий обов'язок випливав не стільки з вимог закону, скільки з рішення господарського суду в іншій справі, яке мало преюдиціальне значення і за яким позивач на час звернення до адміністративного суду мав право на придбання цих земельних ділянок поза межами конкурсних засад.

З наведеного висновується, що порівнюване рішення суду касаційного інстанції ухвалене за інших фактичних обставин справи, а отже не вказує на наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах

Ці обставини унеможливлюють допуск справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Поновити строк на подання заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року.

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Солотвинської селищної ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.В. Кривенда