Справа № 826/1275/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2016 року м. Київ № 826/1275/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до третя особа: Центральної Ради Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління державного казначейства України у м. Києві Заступник начальника Головного управління МВС України в м. Києві Березан Володимир Миколайович
про визнання незаконним та скасування наказу від 24.05.2004 р. № 198 о/с, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Центральної Ради Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління державного казначейства України у м. Києві, третя особа: Заступник начальника Головного управління МВС України в м. Києві Березан Володимир Миколайович, в якому просить:

1) Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 із органів внутрішніх справ.

2) Визнати незаконним та відмінити наказ ГУ МВС України в м. Києві від 24.05.2004 р. № 198 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора відділу охорони громадського порядку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві.

3) Поновити на роботі в органах внутрішніх справ МВС України ОСОБА_1 на посаді інспектора фізкультурно-спортивного товариства Київської міської організації ФСТ «Динамо» України.

4) Зобов'язати ЦР ФСТ «Динамо» України виплатити ОСОБА_1 заборгованість по грошовому забезпеченню згідно посади інспектора фізкультурно-спортивного відділу Київської міської організації ФСТ «Динамо» України з березня 2004 року по сей день.

5) Стягнути з ЦР ФСТ «Динамо» України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після отримання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 цієї статті).

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Позивачем оскаржується наказ ГУ МВС України в м. Києві від 24.05.2004 р. № 198 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора відділу охорони громадського порядку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Як зазначає позивач, про його призначення згідно вищевказаного наказу, йому стало відомо з листа-відповіді від 17.12.2004 р. № 6/1/2-К-3000, К-3000/1.

Водночас, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо протиправності звільнення з органів внутрішніх справ, позивач посилається на наказ Головного управління МВС України в м. Києві № 550 від 29.09.2004 р. та наказ Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України від 03.03.2004 р. № 15.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що звільнення позивача відбулося на підставі наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 27.12.2004 р. № 677.

Однак до суду позивач звернувся 28.01.2016 р., про що свідчить відмітка служби діловодства Окружного адміністративного суду м. Києва.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається пропущення позивачем строків звернення до суду, передбачених ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позивачу необхідно надати суду обґрунтування причин пропуску строків звернення до суду та докази на їх підтвердження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Позивач просить визнати протиправними його звільнення з органів внутрішніх справ, разом з тим позивач не уточнює з якої посади його було звільнено, час звільнення, підстави.

Водночас не узгоджуються позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним та відміну наказу ГУ МВС України в м. Києві від 24.05.2004 р. № 198 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора відділу охорони громадського порядку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві та поновлення його на роботі в органах внутрішніх справ МВС України на посаді інспектора фізкультурно-спортивного товариства Київської міської організації ФСТ «Динамо» України.

Тобто позивача було звільнено з посади старшого інспектора відділу охорони громадського порядку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, проте поновленню, на його думку, він підлягає на посаді інспектора фізкультурно-спортивного товариства Київської міської організації ФСТ «Динамо» України.

Таким чином позивачу необхідно надати більш чітке обґрунтування заявлених позовних вимог та конкретизувати їх в прохальній частині позовної заяви. Нечіткість обґрунтування мотивів звільнення та необхідність поновлення позивача на вказаній ним посаді ускладнює об'єктивний розгляд справи. З наведених позивачем доводів не можливо встановити зв'язок між звільненням його з посади старшого інспектора відділу охорони громадського порядку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві та необхідністю поновлення його на посаді інспектора фізкультурно-спортивного товариства Київської міської організації ФСТ «Динамо» України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів (ч. 2 цієї статті).

Отже обставини, якими обґрунтовується позов мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (ч. 2 вказаної статті).

Позивач в позовній заяві зазначає, що наказом № 70 від 06.06.2000 р. він був попереджений пр. неповну посадову відповідальність за фальсифікацію протоколів змагань чемпіонату МВС України з рукопашного бою. Наказом № 931 від 17.09.2002 р. на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в посаді, а наказ ЦР ФСТ «Динамо» України був відмінений за м'якістю. Позивач зазначає, що даний наказ було оскаржений в суді. На теперішній час справа № 2-242/2003 знаходиться на розгляді Верховного Суду України. Разом з тим, доказів оскарження наказу позивачем суду не надано. Водночас слід зазначити, що із вказаних доводів позивача не можливо встановити, який саме наказ було ним оскаржено по справі № 2-242/2003.

Також позивач вказує не тривале листування між ним та його керівництвом - лист від 17.05.2004 р. - відповідь від 15.06.2004 р., від 12.07.2004 р. - відповідь 06.08.2004 р., від 20.08.2004 р. - відповідь від 18.08.2004 р., від 15.09.2004 р. - немає відповіді, від 19.10.2004 р.- немає відповіді, від 17.11.2004 р. - відповідь від 17.12.2004 р., від 29.09.2006 р. - відповідь 16.10.2006 р., а також посилається на лист, направлений на ім'я начальника Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві Василишина В.В. та його відповідь, в якій позивача було повідомлено про звільнення. Однак вказаних листів та відповідей на них позивачем не надано.

Також позивачу необхідно надати суду копію трудової книжки із зазначенням місць його офіційного працевлаштування.

Зважаючи на викладене вище, позивачу необхідно усунути наведені вище недоліки позовної заяви та надати суду докази на їх підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву повторно без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову та привести позовну заяву у відповідність з приписами статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву повторно без руху.

2. Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук