Справа № 522/15819/15-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/190/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконним, протиправним та скасування пункту 53 додатку №2 Рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року №6756-VI, зобов'язання вчинити інші певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 31.07.2015 року звернулись до суду з позовом до Одеської міської ради та просили визнати протиправним, незаконним та скасувати п.53 додатку 2 рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року №6756- VI в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок; зобов'язати Одеську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні міської ради клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 23.06.2015 року про надання їм (кожному) безоплатно у власність земельної ділянки площею по 0, 10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, із постановленням відповідного рішення; зобов'язати Одеську міську раду забезпечити право усіх позивачів брати особисту участь на засіданнях будь-якого органу міської ради з приводу розгляду їх клопотання від 23.06.2014 року шляхом завчасного письмового повідомлення про дату, час та місце розгляду їх документів; стягнути на користь позивачів судовий збір.

В обґрунтування позову зазначили, що ще 23.06.2014 року Позивачі звернулись до Одеської міської ради із клопотанням щодо одержання безоплатно у власність земельної ділянки із доданими графічними матеріалами місце розташування бажаної земельної ділянки. Проте, всупереч встановленого порядку розгляду поданого клопотання Одеською міською радою не було прийнято рішення згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. У зв'язку з чим, позивачі змушені були звернутись із адміністративним позовом до Приморського районного суду м. Одеси та постановою суду від 21.11.2014 року у адміністративній справі №522/14455/14-а позов позивачів було повністю задоволено. Рішення суду першої інстанції було залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року. Постановою від 21.11.2014 р. було визнано незаконною бездіяльність Одеської міської ради щодо не внесення на розгляд пленарного засідання міської ради клопотання позивачів; зобов'язано Одеську міську раду внести на розгляд найближчого пленарного засідання клопотання позивачів від 23.06.2014 р.; зобов'язано Одеську міську раду подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Отримавши звіт про виконання вказаної постанови суду від 21.11.2014 року, позивачі дізнались про прийняте Одеською міською радою рішення. 10.06.2015 року на пленарному засіданні Одеською міською радою №6756-VI відповідно до Додатку №2 до цього рішення пунктом 53 позивачам було відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею по 0,10 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку. Як зазначається у підставі про відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою, не відповідність ч. 3 ст.24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.118 ЗК України, а саме: відсутність графічних матеріалів на яких позначено бажане місце розташування земельної ділянки і не відповідність цільового призначення статті 121 ЗК України. Позивачі вважають прийняте рішення незаконними, протиправним та таким, яке підлягає скасуванню.

Листом від 22.07.2015 р. №01-17/137 публ. Департамент комунальної власності Одеської міської ради надав позивачам копії документів та матеріалів, на підставі яких Одеською міською радою було прийнято рішення від 10.06.2015 року №6756-УІ (пункт 53 додатку 2 до рішення). Як вбачається із наданих копій матеріалів, було надано лист департаменту комунальної власності ОМР від 22.07.2014 р. №01-26/Ко-32- 938/2, копію клопотання позивачів від 23.06.2014 р. зареєстрованого у департаменті з питань звернень громадян від 23.06.2014 р. №38-Ко-2308, та копії графічних матеріалів які було додано до клопотання. Позивачами було скеровано додатковий запит на отримання інформації до Одеської міської ради із проханням надати копію Протоколу сесії Одеської міської ради від 10.06.2015 р.. та проект рішення Одеської міської ради №6.1 «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Як вбачається із наданої копії проекту рішення Одеської міської ради №6.1 «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», який також було опубліковано на офіційному сайті Одеської міської ради 30.05.2015 р., питання щодо рішення стосовно клопотання Позивачів взагалі було відсутнє.

Як вбачається із змісту безпосередньо Протоколу сесії Одеської міської ради від 10.06.2015 p.; не було прийняте жодного рішення щодо внесення до порядку денного питання щодо прийняття рішення про надання дозволу (або у його відмові) на розробку проекту щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до поданого ними клопотання та графічних матеріалів.

Тобто, пункт 53 додатку №2 до рішення ОМР від 10.06.2015 року №6756- VI в частині відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не було розглянуто попередньо комісією з землеустрою та земельних правовідносин та у подальшому на сесії Одеської міської ради від 10.06.2015 року

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.08.2015 року було відкрито провадження по зазначеній справі (суддя Шликов С.П.). 23.10.2015 року зазначена справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В., на підставі протоколу авторозподілу від 21.10.2015 року.

У судовому засідання 02.02.2016 року з'явились позивачі ОСОБА_1, який діє також в інтересах ОСОБА_3 (на підставі довіреності від 19.01.2015 року) та позивач ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали повністю з викладених в позові підстав та просили його задовольнити. Пояснили, що надали відповідне клопотання з графічними матеріалами у відповідності до чинного законодавства, однак усупереч вимог закону відповідач належним чином не розглянув їх клопотання, зокрема, не передавав їх на розгляд постійній комісії з землеустрою та земельних правовідносин, не включив питання щодо розгляду їх клопотання до порядку денного сесії ОМР та прийняв відповідне рішення без вивчення та дослідження поданого клопотання. Крім того на їх думку таке рішення повинно було розглядатися після розгляду на постійній комісії з землеустрою. куди вони також не були запрошені.

Представник відповідача Одеської міської ради - Дорогін К.Ю. (діє на підставі довіреності від 15.10.2015 року) у судовому засіданні проти вимог позивачів заперечував, вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, вважаючи що рішення було прийнято відповідно до законодавства та процедури.

Представник третьої особи Департаменту комунальної власності ОМР - Шкрібляк М.І. (діє на підставі довіреності від 26.01.2016 року) у судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Вважає, що спірний пункт рішення було прийнято Одеською міською радою у відповідності до вимог передбаченої законодавством процедури та регламенту, підстав для задоволення позовних вимог не вбачає.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 23.06.2014 року звернулись із письмовим клопотанням до Одеської міської ради про одержання безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею по 0,10 га та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. До клопотання були додані графічні матеріали на яких позначене бажане місце розташування земельної ділянки.

У відповідь на клопотання вони отримали лист Департаменту комунальної власності Одеської міської ради № 01-26/КО-32-938/2 від 22 липня 2014 року щодо розгляду вказаного клопотання у якому зазначено, що їм необхідно звернутися з клопотанням та надати необхідні графічні матеріали на адресу Одеської міської ради кожному окремо на виконання частини 6 статті 118 Земельного кодексу України. Крім того, у листі було зазначено, що постійною комісією із землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради, яка є суб'єктом внесення земельних питань на розгляд сесії, було прийнято рішення, що графічні матеріали подаються у вигляді геопідоснови в М 1:500. Враховуючи вищевикладене, їм необхідно звернутись з клопотанням та надати необхідні графічні матеріали на адресу Одеської міської ради кожному окремо на виконання частини 6 статті 118 Земельного кодексу України.

Вважаючи такі дії Департаменту неправомірними та незаконними, позивачі звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

Також з матеріалів справи вбачається. що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2014 року (справа №522/14455/14-а) адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено та визнано незаконною бездіяльність Одеської міської ради щодо невнесення на розгляд пленарного засідання Одеської міської ради клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 23 червня 2014 року про надання їм (кожному) безоплатно у власність змеленої ділянки площею по 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок; зобов'язано Одеську міську раду внести на розгляд найближчого пленарного засідання Одеської міської ради, після набранням постанови суду законної сили, вищезгадане клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 23 червня 2014 року про надання їм (кожному) безоплатно у власність змеленої ділянки площею по 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок; зобов'язано Одеську міську раду в 10-денний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили, подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію цього звіту направити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року вищезгадана постанова суду 1-ї інстанції від 21.11.2014 року залишена без змін (а.с.8-13).

10.06.2015 року Одеською міською радою було прийнято рішення №6756-VI, відповідно до Додатку №2 до цього рішення пунктом 53 позивачам було відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею по 0,10 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку. Підставою про відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою є наступне: не відповідність ч. 3 ст.24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.118 ЗК України, а саме: відсутність графічних матеріалів на яких позначено бажане місце розташування земельної ділянки і не відповідність цільового призначення статті 121 ЗК України (а.с.7 на звороті).

Так, згідно з положеннями ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону країни «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та керуватись у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом «б» ст. 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу та основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а права власника від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Так, відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності, які відповідно до положень ст. 83 Земельного кодексу України складаються з усіх земель в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельних ділянок за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Порядок набуття громадянами України прав на земельні ділянки комунальної власності регламентовано нормами Земельного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Також, згідно пункту "г" частини 1 статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Звертаючись 31.07.2015 року до суду з відповідним позовом позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилались на те, що підстава про відсутність графічних документів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, яка зазначена у п.53 додатку 2 до рішення ОМР №6756-VI від 10.06.2015 року, не відповідає дійсності, оскільки судами 1-ї та апеляційної інстанції під час розгляду справи №522/14455/14-а було встановлено, що позивачами було додано графічні матеріали, на яких визначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Однак, розглянувши матеріали клопотання позивачі від 23.06.2014 року та заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, суд враховує наступне.

Згідно з випискою з протоколу постійної комісії із землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради, яка є суб'єктом внесення земельних питань на розгляд сесії, графічні матеріали подаються у вигляді геопідоснови в М 1:500.

Листом №01-26/КО-32-938/2 від 22 липня 2014 року Департамент комунальної власності ОМР повідомив позивачам, що при умові не надання графічних матеріалів та відсутності інформації щодо відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, іншої містобудівної документації департамент комунальної власності Одеської міської ради готує рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с.16).

Доводи позивача стосовно того, що рішеннями судів 1-ї та апеляційної інстанції під час розгляду справи №522/14455/14-а було зазначено про відсутність обов'язку надавати графічні матеріали саме у вигляді геопідоснови в М 1:500, не приймаються судом до уваги, оскільки вимогами чинного законодавства (ч.7 ст. 118 ЗК України) передбачено, що місце розташування об'єкта повинно відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а тому не звільняють позивачів від надання графічних матеріалів з урахуванням вимог чинного законодавства.

При цьому судом приймаються до уваги твердження представника відповідача стосовно того, що вказаних рішеннях суду по справі №522/14455/14-а було лише зазначено про надання позивачами графічних матеріалів до клопотання від 23.06.2014 року, однак їх оцінка судами не здійснена та жодних характеристик щодо їх належності та відповідності вимогам законодавства не надавалось.

Як було встановлено судом, до клопотання позивачі надали наступні графічні матеріали: 2 фотокопії з публічної кадастрової карти України та фотокопія з карти м. Одеси, в яких бажана земельна ділянка була позначена штрихами (а.с.20-22).

Під місцем розташування зазвичай розуміють певне розташування об'єкту в просторі. Для земельної ділянки таке місце розташування визначається за її координатами (точніше за координатами вершин багатокутника, який утворює земельну ділянку) в прив'язці до існуючої геодезичної мережі.

Згідно зі ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Дані про місце розташування земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру (згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно дост.1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

З наведених норм вбачається, що до клопотання стосовно отримання безоплатно у власність земельної ділянки в порядку ст. 118 ЗК України додаються графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки із чітким визначенням її меж у масштабному вимірі та географічному просторі.

Належними графічними матеріалами повинні бути такі матеріали, з яких вбачається конкретне бажане місце розташування земельної ділянки, що уможливить ідентифікувати об'єкт на відповідність вимогам Земельного кодексу України і тим самим прийняти обґрунтоване рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні.

Аналіз наведених у ч.7 ст. 118 вимог Земельного кодексу України щодо обов'язкової відповідності місця розташування ділянки вимогам законів, генеральних планів, схем та проектів землеустрою, також дає підстави стверджувати, що таке місце має бути конкретно визначеним.

Усупереч наведеним вимогам до якості графічних матеріалів, на яких зазначається бажане місце розташування земельної ділянки, позивачами до відповідного клопотання було додано графічні матеріали, які позбавили Одеську міську раду можливості ідентифікувати зазначене місце розташування земельної ділянки у географічному просторі з метою співвідношення з діючою містобудівною документацією на предмет наявності, передбачених ч.7 ст. 118 ЗК України, що і стали однією з підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок., з чим суд також погоджується.

Також, з 01.01.2013 року діють положення ч.3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за якою у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Як вбачається з листа Управління архітектури та містобудування №01-11/76 від 25.01.2016 року щодо затвердження плану зонування чи/або детального плану території, до складу якої входить земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, то на теперішній час проект плану зонування території міста знаходиться на стадії розробки містобудівних матеріалів, а вищевказана ділянка не входить у склад розроблюваних детальних планів території.

Тому суд вважає обґрунтованими посилання представника третьої особи стосовно того, що оскільки Детальний план та план зонування території, зазначеної у клопотанні позивачів, не були розроблені на час розгляду клопотання, то на виконання вимог ст.. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Одеська міська рада не має права надавати земельні ділянки у власність громадянам.

Посилання позивачів стосовно того, що до порядку денного сесії ОМР не було внесено клопотання позивачів і що на пленарному засіданні ОМР 10.06.2015 року не було вирішено питання стосовно їх клопотання від 23.06.2014 року щодо одержання безоплатно у власність земельної ділянки, оскільки згідно відповіді Департаменту з організації роботи ОМР від 30.06.2015 року клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надходило на адресу постійної комісії ОМР з землеустрою та земельних правовідносин (а.с.14), згідно копії протоколу ОМР від 10.06.2015 року та проекту рішення №6.1., внесеного постійною комісією із землеустрою та земельних правовідносин, не міститься відомостей стосовно клопотання позивачів, не приймаються судом до уваги з наступного.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», питання регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань міської ради.

Відповідно до ч.1 ст. 46 вищезгаданого закону, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст.. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

У відповідності до п. 4 вищезгаданої статті закону, постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

В Одеській міській раді створена та діє постійна комісія з землеустрою та земельних правовідносин, регламент якої затверджено протоколом від 23.03.2011р. № 03.

Згідно Регламенту Одеської міської ради VI скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 06.12.2010г. №3-VI, діючого на момент розгляду клопотання позивачів, Проекти рішень , інші документи і матеріали з питань, внесених до проекту порядку денного чергової сесії , доводяться до відома депутатів і постійних комісій не пізніше, ніж за 10 днів до чергового пленарного засідання ради (ст.. 28 регламенту).

Ч.2 ст.. 29 регламенту встановлено, що пропозиції по попередньому порядку денному надаються секретарю ради міським головою, постійними комісіями, тимчасовими контрольними комісіями, депутатами, депутатськими фракціями і депутатськими групами, виконавчим комітетом, іншими суб'єктами, передбаченими Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», не пізніше, ніж за 15 днів до попередньо оголошеної дати відповідного пленарного засідання чергової сесії.

Міський голова формує порядок денний сесії на підставі пропозицій, що надійшли відповідно до цього Регламенту, і вносить його на затвердження ради. Пропозиції щодо зміни і доповнення попереднього порядку денного можуть вноситися суб'єктами, зазначеними в п.2 цієї статті до затвердження порядку денного сесії та приймаються більшістю депутатів від загального складу ради (ч.3-4 ст. 29 регламенту).

У відповідності до ст.. 37 регламенту, постійні комісії ради приймають висновки, рекомендації. Підготовка проекту рішення здійснюється безпосередньо суб'єктом нормотворчої ініціативи, а також за дорученням або договірному замовленням.

Відповідно до ч. 17 вказаної статті, затверджена на пленарному засіданні ради ( а в період між пленарними засіданнями - призначена міським головою ) в якості відповідальної за підготовку питання, постійна комісія ради або утворена нею робоча група, у встановлені терміни узагальнює за проектом відгуки, зауваження та пропозиції і готує варіант проекту рішення, який вноситься на розгляд ради. Комісія, робоча група розглядають і приймають, відхиляють або направляють на доопрацювання поправку.

Ч.1 ст.. 38 регламенту передбачено, що розгляд на сесії поправок до проекту рішення проводиться лише після прийняття його "за основу". Ч. 5 даної статті встановлено, що перед початком голосування головуючий уточнює формулювання пропозицій, які ставляться на голосування і, при необхідності, нагадує, якою кількістю голосів приймається рішення.

Під час судового розгляду справи з пояснень представника третьої особи та відповідача, а також наданих ними до матеріалів справи документів, а саме: копії рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року №6756- VI, стенограми ХХХ сесії Одеської міської ради VI скликання від 10.06.2015 року, поправок до проекту рішення, судом встановлено наступне.

10.06.2015 року на пленарному засіданні Одеської міської ради VI скликання під час розгляду питання 6.1. «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», постійною комісією з землеустрою та земельним правовідносинам були надані поправки до проекту рішення (блоку №6), у відповідності до яких доповнено додаток №2 пунктами №53, 54.

Як вбачаться з наданої відповідачем стенограми відповідна поправка була прийнята до розгляду міської ради та стосовно неї було здійснено голосування. Тобто, голосування було здійснено щодо спірного пункту 53 додатку №2 рішення ОМР від 10.06.2015 року №6756- VI.

Таким чином, посилання позивачів щодо не включення їх клопотання на розгляд до порядку денного міської ради, не знайшли належного підтвердження, та спростованні відповідними поясненнями сторін та матеріалами справи.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст.. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що приймаючи відповідне рішення про відмову у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею по 0,10 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1, (п.52 додатку №2 рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року №6756- VI) Одеська міська рада діяла у межах наданих їй повноважень та у відповідності до чинного законодавства, тому підстав для задоволення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-14, 17-18, 69-71, 77, 86, 128, 158-163, 167 КАС України; ст..ст.116, 118, 121, 122 Земельного Кодексу України, Законом України "Про місцеве самоврядування", суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконним, протиправним та скасування пункту 53 додатку №2 Рішення Одеської міської ради від 10.06.2015 року №6756-VI, зобов'язання вчинити інші певні дії - відмовити .

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Домусчі Л.В.

02.02.2016