Справа № 823/26/14
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. м. Київ К/800/22507/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою рекламного агентства "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Черкаській області до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Смілянської міської ради, треті особи: приватне підприємство «ВРГ і К», приватне виробниче підприємство «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління», ОСОБА_2, рекламне агентство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Стар», фізична особа-підприємець ОСОБА_3, приватне підприємство «Постач-збут», приватне підприємство «Мажар-2», про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Державна фінансова інспекція в Черкаській області звернулась до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Смілянської міської ради, треті особи: приватне підприємство «ВРГ і К», приватне виробниче підприємство «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління», ОСОБА_2, рекламне агентство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Стар», фізична особа-підприємець ОСОБА_3, приватне підприємство «Постач-збут», приватне підприємство «Мажар-2», в якому просила суд:

1) зобов'язати відповідача виконати п.3 вимог позивача від 28.10.2013 №23-06/31-8517 шляхом стягнення з ПП «ВРГ і К» коштів в сумі 464528,10грн. в порядку, визначеному законодавством;

2) зобов'язати відповідача виконати п.5 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 шляхом стягнення з ПВП «ЧШРБУ» коштів в сумі 11388,96 грн. в порядку, визначеному законодавством;

3) зобов'язати відповідача виконати п.9 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 шляхом стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 3200,00 грн. в порядку, визначеному законодавством;

4) зобов'язати відповідача виконати п.12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з РА «Стар» у формі ТОВ коштів в сумі 134091,00 грн. в порядку, визначеному законодавством;

5) зобов'язати відповідача виконати п.12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з ОСОБА_3 коштів в сумі 5600,00 грн. в порядку, визначеному законодавством;

6) зобов'язати відповідача виконати п.12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з ПП «Постач-збут» коштів в сумі 2640,00 грн. в порядку, визначеному законодавством;

7) зобов'язати відповідача виконати п.12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з ПП «Мажар-2» коштів в сумі 1890,00 грн. в порядку, визначеному законодавством.

Позовні вимоги мотивовано відсутністю факту добровільного виконання з боку Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Смілянської міської ради вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517, сформованої за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.2011 по 31.07.2013.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, позов задоволено:

зобов'язати управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Смілянської міської ради () в порядку, визначеному законодавством, виконати вимоги державної фінансової інспекції в Черкаській області від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в таких частинах:

згідно з п.3 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з приватного підприємства «ВРГ і К» () кошти в сумі 464528грн. 10коп. (чотириста шістдесят чотири тисячі п'ятсот двадцять вісім гривень 10 коп.);

згідно з п.5 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з приватного виробничого підприємства «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» () кошти в сумі 11388грн. 96коп. (одинадцять тисяч триста вісімдесят вісім гривень 96 коп.);

згідно з п.9 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з ОСОБА_2 кошти в сумі 3200грн. 00коп. (три тисячі двісті гривень);

згідно з п.12 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з рекламного агентства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Стар» () кошти в сумі 134091грн. 00коп. (сто тридцять чотири тисячі дев'яносто одна гривня);

згідно з п.12 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 кошти в сумі 5600грн. 00коп. (п'ять тисяч шістсот гривень);

згідно з п.12 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з приватного підприємства «Постач-збут» () кошти в сумі 2640грн. 00коп. (дві тисячі шістсот сорок гривень);

згідно з п.12 вимоги - стягнути, в порядку, визначеному законодавством, з приватного підприємства «Мажар-2» () кошти в сумі 1890грн. 00коп. (одна тисяча вісімсот дев'яносто гривень).

У поданій касаційній скарзі рекламне агентство "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в частині, яка зобов'язує відповідача стягнути з рекламного агентства "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю кошти у розмірі 134 091,00 грн. та прийняти у вказаній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 05.08.2013 до 07.10.2013 Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.02.2011 до 31.07.2013, за результатами якої складено акт ревізії від 14.10.2013 №06-16/38.

Ревізією встановлено, що:

- відповідач оплатив завищену на 464528,10грн. вартість виконаних приватним підприємством «ВРГ і К» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття вулиць м. Сміла;

- відповідач оплатив завищену на 11388,96грн. вартість виконаних приватним виробничим підприємством «Черкаське шляхове ремонтно-будівельне управління» робіт з поточного ремонту вулиці 60 років СРСР та вулиці О.Вишні в м. Сміла;

- ОСОБА_2 не сплачено до місцевого бюджету пайовий внесок в сумі 3200,00грн. відповідно до договору від 23.02.2011 №4;

- окремими суб'єктами господарювання не сплачено до місцевого бюджету плату за право тимчасового користування місцем на розміщення зовнішньої реклами, зокрема: РА «Стар» у формі ТОВ кошти в сумі 134091,00 грн., ФОП ОСОБА_3 кошти в сумі 5600,00 грн., ПП «Постач-збут» кошти в сумі 2640,00 грн., ПП «Мажар-2» кошти в сумі 1890,00 грн.

На підставі акту ревізії від 14.10.2013 №06-16/38 Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області відповідачу надіслано письмову вимогу щодо усунення виявлених порушень (лист від 28.10.2013 №23-06/31-8517), відповідно до пунктів 3, 5, 9, 12 яких відповідача зобов'язано у встановленому законодавством порядку стягнути з вищевказаних осіб кошти у зазначених розмірах.

Вказуючи на відсутність факту виконання відповідачем вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 у добровільному порядку, Державна фінансова інспекція у Черкаській області звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з доведеності з боку органу державного фінансового контролю завищення відповідачем обсягу та вартості виконаних робіт, а також несплати третіми особами плати за право тимчасового користування місцем на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до приписів статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів переглядає рішення судів попередніх інстанцій в межах касаційної скарги, поданої рекламним агентством "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю та не

погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову в частині, яка зобов'язує відповідача стягнути з рекламного агентства "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю кошти у розмірі 134 091,00 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14.

Як убачається зі змісту позовної заяви, орган державного фінансового контролю просить суд зобов'язати відповідача виконати, зокрема, пункт 12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з РА «Стар» у формі ТОВ кошти в сумі 134091,00 грн. в порядку, визначеному законодавством.

Тобто, вимога, з метою примусового виконання якої органом державного фінансового контролю подано даний позов, вказує на виявлені збитки, що заподіяні безпосередньо підконтрольній установі. При цьому, відповідачем за даним позовом органом державного фінансового контролю визначено також підконтрольну установу.

У той же час, зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю до особи, якою заподіяно такі збитки, а також виходячи з того, що правильність обчислення таких збитків має перевірятися судом, що розглядає позов про стягнення, колегія суддів, зважаючи на принцип обов'язковості судового рішення, виходячи із суб'єктного складу спірних правовідносин та завдань адміністративного судочинства, дійшла висновку про відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту інтересів держави у спосіб, заявлений позивачем за вказаним позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову щодо зобов'язання відповідача виконати пункт 12 вимоги від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення з РА «Стар» у формі ТОВ коштів в сумі 134091,00 грн. в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини першої статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Враховуючи викладене, зважаючи не те, що у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а рішення судів попередніх інстанцій є помилковими лише в частині, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни судовий рішень.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 225, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу рекламного агентства "Стар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року змінити, скасувавши в частині задоволення позову про зобов'язання управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Смілянської міської ради () в порядку, визначеному законодавством, виконати вимоги державної фінансової інспекції в Черкаській області від 28.10.2013 №23-06/31-8517 в частині стягнення в порядку, визначеному законодавством, з рекламного агентства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Стар» () кошти в сумі 134091грн. 00коп. (сто тридцять чотири тисячі дев'яносто одна гривня).

У вказаній частині у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: