Справа № 813/3663/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року № 813/3663/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Головного управління ДСНС України у Київській області до приватного підприємства "ОККО-НАФТОПРОДУКТ" про застосування заходів реагування,-

Встановив:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області, позивач) звернулось з адміністративним позовом до приватного підприємства «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (далі- ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ», відповідач) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 №317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки», на підставі Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Свирським районним сектором ГУ ДСНС у м. Києві в період 15.06.2015-25.06.2015 проведено планову перевірку суб'єкта господарювання з додержання та виконання вимог чинного законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки на АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а, яка належить відповідачу. За результатами перевірки державними інспекторами було складено акт від 25.06.2015 №33, в якому зафіксовано ряд порушень пожежної та техногенної безпеки. Оскільки, виявлені в ході проведення перевірки порушення пожежної та техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють та перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, тому позивач просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення подальшої роботи АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а .

Представник позивача подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позов не визнає та покликається на те, що частково усунув виявлені позивачем порушення, в обґрунтування чого посилався на долучені до матеріалів справи документи. З іншими порушеннями відповідач не погоджується, з викладених у відзиві підстав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, вказаних в запереченні на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 №317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» Державній службі України з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам надано дозвіл на проведення протягом квітня-червня 2015 року планових перевірок стану дотримання пожежної та техногенної безпеки, зокрема, на підприємствах, в установах та організаціях, у власності і користуванні яких перебувають об'єкти підвищеної небезпеки.

На підставі наказу Сквирського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області від 28.05.2015 №7 «Про проведення перевірок» та посвідчення на проведення перевірки від 12.06.2015 №34 в період 15.06.2015-25.06.2015 посадовими особами органів ДСНС України проведено планову перевірку суб'єкта господарювання з додержання вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки на АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а.

За наслідками даної перевірки складено акт від 25.06.2015 №33, яким встановлено ряд порушень вимог законодавства, а саме:

не відремонтовано дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди ( п.2.1.1 "Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій");

не забезпечено зовнішнє пожежогасіння АЗС від водойми (пожежного резервуара) або не менш ніж від двох пожежних гідрантів.(п. 4.3 "Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій");

не встановлено покажчики місця знаходження пожежних гідрантів (пп. 10 п. 1 розділ 5 ППБУ);

на пожежних щитах після літерного індексу «ПІЦ» не вказано їх порядкові : мери та номер виклику пожежної охорони (пп. 3.12 п. З розділ 5 ППБУ);

на АЗС не встановлено протипожежний режим та не ознайомлено весь працюючий персонал (п.3 розділ 2 ППБУ);

для кожного приміщення об'єкту не розроблено інструкції про заходи пожежної безпеки (п. 4 розділ 2 ППБУ);

пожежний щит не укомплектовано згідно норм належності (пп.3.11 п.3 розділ 5 ППБУ);

кришки каналізаційних колодязів на системі стічних вод із наявністю ЛЗР, ГР не виконано з негорючих матеріалів, що не утворюють іскор під час ударів (пп.5.4 п. З розділ 4 ППБУ);

приміщення АЗС не обладнано автоматичною установкою пожежогасіння (4.11 "Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування з автозаправних станцій");

відстані від технологічного обладнання АГЗП до виробничих, складських, адміністративних та побутових будинків промислового підприємства менше 25м. (п.2 таб. 9"Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій");

АЗС не забезпечено жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі, (пп.11 розділ 7 Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.08р. N 658 Правила пожежної безпеки для об'єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів);

АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою, (пп. 1 розділ 7 Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.08р. N 658 «Правила пожежної безпеки для об'єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»);

АГЗП не забезпечено 2 переносними порошковими і 2 переносними вуглекислотними вогнегасниками з масою заряду вогнегасної речовини менше 9 кг і 5 кг кожний відповідно і 1 пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини не менше 100 кг з розрахунку на кожний резервуар АГЗП. (Додаток 2 Правил пожежної безпеки - об'єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів);

на штуцерах вентилів цистерни не встановлено металеві заглушки, гумовотканинні шланги промаркувати з вказазанням інвентарного номеру, робочого тиску, дати виготовлення, стійкості до вуглеводів і термін чергового випробування, (пп. 25 п.2 розділ 7 Правил пожежної безпеки для об'єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів);

приміщення оператора АГЗП не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації (дод. В ДБН В.2.5-56-2010);

посадовим особам та працівникам об'єктів не пройдено навчання за програмою пожтехмінімуму з отриманням відповідних посвідчень (п. 16 розділ 2 ЛПБУ);

номенклатуру га обсяги резерву не погоджено з головним управлінням ДСНС та затвердити головою комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій обласної адміністрації (п. 4.2.4 ПТБ);

змонтувати на ОПН автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (ст. 53 п.1 Кодексу цивільного захисту України);

не заплановано заходи щодо захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 3.2 ПТБ);

не розроблено схему оповіщення працюючого персоналу та населення при НС;

на пульті диспетчерського пункту, або на видному місці, (ст. 25 ЗУ від 08.06.2000 №1809-3).

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст.65 Кодексу цивільного захисту України у суб'єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян.

Згідно з ч. 1 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Як було вище зазначено, Розпорядженням Кабінету Міністрів України, від 28.012015 № 317-р, було надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам дозвіл на проведення протягом квітня - червня 2015 р. з урахуванням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки на: підприємствах, в установах та організаціях, у власності або користуванні яких перебувають об'єкти підвищеної небезпеки.

Згідно з п.2.2 Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України, затвердженого Наказом МНС України 25.05.2012 № 863, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.06.2012 за №1054/21336 (надалі Порядок) періодичність здійснення планових перевірок суб'єктів господарювання визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2012 № 306.

Відповідно до п.6 Додатку до Постанови КМУ №306 від 29.02.2012 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки» планові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням суб'єктами господарювання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснюються з такою періодичністю: з високим ступенем ризику - не частіше ніж один раз на рік.

Як вбачається з посвідчення на проведення перевірки від 12.06.2015 №34 остання планова перевірка проводилась з 16.06. по 25.06.2014.

В Акті перевірки від 25.06.2015 №33 зазначено, що остання планова перевірка проводилась з 18.06. по 18.06.2014, а проведення наступної згідно Повідомлення про проведення планової перевірки від 02.06.2015 №3 запланована з 15.06.2015, тобто позивачем порушено порядок проведення перевірки в частині її періодичності.

Крім того, згідно п.2.2 вказаного Порядку планові перевірки суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до квартальних планів-графіків, які затверджуються керівником відповідного органу Держтехногенбезпеки України до 20 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Переліки суб'єктів господарювання із зазначенням найменування суб'єкта господарювання, ідентифікаційного коду юридичних осіб або прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця (відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»), місцезнаходження, місяця проведення планової перевірки, яку заплановано на відповідний календарний рік, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держтехногенбезпеки України та його територіальних органів не пізніше 25 грудня року, що передує плановому.

Таким чином, плани планових перевірок у другому кварталі 2015 підлягав затвердженню та оприлюдненню до 20.03.2015.

Разом з тим, плани планових перевірок у другому кварталі 2015 не було оприлюднено до 20.03.2015 в передбаченому законодавством порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Частиною 2,3 ст.7 вказаного Закону визначено, що на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема: найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; дата початку та дата закінчення заходу. Згідно з ч.4 даної норми посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Однак, як вбачається з долученого до позовної заяви повідомлення про проведення планової перевірки №3 від 02.06.2015 адресованого АЗС №ВН65 ПП «Укрнафтопродукт» із зазначенням строку проведення перевірки з 15 червня 2015 по 25 червня 2015. а, згідно з посвідченням на проведення перевірки №34 від 12.06.2015, строки проведення перевірки ПП «Укрнафтопродукт» зазначено з 15 травня 2015 по 25 травня 2015.

Вказані обставини свідчать про те, що перевірка позивачем проведена з порушенням встановленого законом порядку, а, відтак, її результати не створюють будь-яких правових наслідків, відповідно, Акт від 25.06.2015 №33 складений за її результатами не може бути належним доказом на підтвердження наявності правових підстав для застосування заходів реагування .

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України в своїй Постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, в якій зазначає, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Таким чином, незважаючи на те, що правові висновки надані Верховним судом у іншій категорії справ, Верховний суд України звернув увагу на загальний підхід щодо відсутність правових наслідків за результатами проведення незаконної перевірки.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно із пунктами 1, 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною другою статті 68 цього Кодексу визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною другою статті 70 вказаного Кодексу визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно з Указом Президента України «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 16.01.2013 №20/2013 державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Тобто, підставами для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення відповідачем реальної загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку з експлуатацією об'єкта, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

На думку суду, вказане позивачем не доведено, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» здійснює експлуатацію АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а.

Що стосується зазначеного в Акті порушення: на АЗС не відремонтовано дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що такі висновки позивача є безпідставними, оскільки у відповідності до п.2.1.1 вказаної вище Інструкції, територія АЗС повинна бути спланована так, щоб унеможливити розтікання пролитого палива як на території АЗС, так і за її межами за допомогою влаштування твердого водонепроникного покриття проїзної частини і майданчиків на території АЗС. На в'їздах і виїздах з території АЗС з наявністю рідкого моторного палива та БП АЗС з наявністю рідкого моторного палива слід влаштовувати похилі підвищення висотою не менше як 0,2 м або дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди. Дренажні лотки повинні бути приєднані до приймальної воронки. Лотки та воронки слід закривати металевими ґратами. Позивачем не наведено в Акті перевірки конкретних фактів недотримання вимог п.п.2.1.1 Інструкції, на порушення якого він покликається, зокрема в частині відсутності дренажних лотків, відсутності їх приєднання до приймальної воронки, наявності металевих грат на воронках, як цього вимагає Інструкція.

Безпідставним і необґрунтованим є посилання позивача на незабезпечення зовнішнього пожежогасіння АЗС від водойм (пожежного резервуара) або не менш ніж двох пожежних гідрантів (п.4.3 Інструкції).

У відповідності до п.4.3 Інструкції зовнішнє пожежогасіння АЗС слід передбачати від водойми (пожежного резервуара) або не менш ніж від двох пожежних гідрантів. Зазначені водойми (пожежний резервуар), гідранти повинні розташовуватися на відстані не ближче ніж 35 м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок. Позивачем не враховано, що зовнішнє пожежогасіння АЗС №ВН 65 здійснюється від існуючих пожежних гідрантів, що знаходяться на території ТОВ «Грона» на відстані 100 м від резервуарів з паливом та трьох гідрантів на території Сквирського КХП, а також на міській водопровідній мережі вздовж вул. Київська, на якій розташована АЗС. Інформація щодо розташування місць розміщення джерел протипожежного водопостачання навколо АЗС повинна бути наявна в пожежно-рятувальній частині (в даному випадкуДРПЧ-7 м. Сквира). Крім того, пожежогасіння АЗС від існуючих пожежних гідрантів та первинних засобів пожежогасіння визначено згідно проектної документації на будівництво АЗС, що отримала позитивний висновок експертизи з пожежної безпеки, на підтвердження наведеного додаємо викопіювання з генплану з вказанням найближчого пожежного гідранту, витяг з Акту вводу в експлуатацію, копію експертного висновку.

Порушення, зазначені в Акті, а саме: невстановлення покажчиків місця знаходження пожежних гідрантів усунуто відповідачем, покажчик встановлено на фасаді будівлі операторської, що підтверджується долученим до матеріалів справи фотознімком.

Усунуто відповідачем і наступне порушення: проставлено на пожежних щитах після літерного індексу «ПЩ» їх порядковий номер та номер виклику пожежної охорони, що підтверджується долученим до матеріалів справи фотознімком.

Щодо висновків про не встановлення на АЗС протипожежного режиму та не ознайомлення працюючого персоналу, то такий висновок є безпідставним, оскільки протипожежний режим на АЗС встановлюється Інструкціями з пожежної безпеки № 1-п (загальнооб'єктова) та № 4-п «Заходи пожежної безпеки для автозаправної станції/комплексу (АЗС/АЗК), автогазозаправного пункту (АГЗП)», що затверджені наказом ПП «ОККО-Нафтопродукт» № 55 від 07.10.2013р. Додатково введено у дію інструкцію з пожежної безпеки «Щодо дотримання протипожежного режиму на території та в будівлях АЗС/АЗК, АГЗП» (затверджено 30.06.2015р.). Інструкції з пожежної безпеки включені у склад первинних та повторних інструктажів з пожежної безпеки, через що вимога ознайомлення з ними працюючого персоналу є безпідставною.

Що стосується висновків про не розроблення для кожного приміщення об'єкту інструкції про заходи пожежної безпеки, то слід зазначити, що вимоги з пожежної безпеки до приміщень визначені в Інструкції з пожежної безпеки № 4-п «Заходи пожежної безпеки для автозаправної станції/комплексу (АЗС/АЗК), автогазозаправного пункту (АГЗП)», що затверджені наказом ПП «ОККО-Нафтопродукт» № 55 від 07.10.2013р. Додатково, з урахуванням наявності підвищеного ризику виникнення пожежі, введено у дію інструкцію № 9-п «Про заходи пожежної безпеки для службових приміщень, кабінетів» (наказ по підприємству № 55 від 07.10.2013р.) та № 11 «Про заходи пожежної безпеки для комор (складів)» (затверджена 30.06.2015р.) (інструкції з пожежної безпеки №№ 9-п, 11).

Усунуто відповідачем і наступне порушення, зокрема пожежні щити згідно норм належності укомплектовано в наступному обсязі: гак - 3 шт., лом - 2 шт., сокира - 2 шт., лопата совкова - 1 шт., лопата штикова - 1 шт., пожежна повста - 2 шт., ящик з піском - 1 шт., вогнегасники ОП-9 - 4 шт. Крім того, на території розміщено вогнегасники ВП-90 2 шт. та вогнегасники ВП-5(6) - 5 шт., що підтверджується долученими до матеріалів справи фотознімками.

Щодо висновків позивача про те, що приміщення АЗС не обладнано автоматичною установкою пожежогасіння з посиланням у Акті перевірки на пункт 4.11 «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» (затверджена наказом МНС України № 376 від 06.12.2005р., зареєстрована в Мінюсті України за № 291/12165 від 20.03.2006р.), то слід зазначити, що позивачем не враховано, що пункт 1.3 цієї Інструкції визначає застосування її вимог тільки в період проектування та будівництва: « 1.3. Вимоги Інструкції поширюються на проектування автозаправних станцій, автозаправних комплексів (далі - АЗС), у тому числі під час їх реконструкції чи технічного переоснащення, зазначених у пункті 1.2 Інструкції, і є обов'язковими для виконання юридичними та фізичними особами незалежно від виду їх діяльності та форм власності». АЗС №ВН65 введена до експлуатації в 2003 році у встановленому законодавством порядку. Зазначену вище Інструкцію введено у дію тільки в 2006 році, тобто після проектування вказаної АЗС, а, відтак, положення вказаної Інструкції не підлягають застосуванню. Вказаною Інструкцією не передбачено обов'язку приведення введених в експлуатацію об'єктів до її затвердження у відповідність, зокрема п.4.11. Позивачем не наведено доказів проведення реконструкції АЗС після 2006 року та невиконання відповідачем при її здійсненні зазначених вимог. При введенні в експлуатацію АЗС відповідність її вимогам пожежної безпеки підтверджено Актом державної технічної комісії з приймання до експлуатації, копію якого надано суду відповідачем.

Безпідставними є висновки позивача про те, що відстані технологічного обладнання АГЗП до виробничих, складських, адміністративних та побутових будинків промислового підприємства менше 25, оскільки ним не враховано ту обставину, що ПП «ОККО-Нафтопродукт» не є тим суб'єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність, пов'язану з експлуатацією АГЗП, вказаний об'єкт не міг бути включений до предмету перевірки позивача, а, відтак до відповідача не можуть бути застосовані заходи реагування за порушення правил пожежної та техногенної безпеки при його експлуатації. Так, у відповідності до договору оренди №16-02/15 від 16.02.2015, укладеного між ПАТ «Концерн Галнафтогаз», як орендодавцем та ПП «Октобер», останній прийняв в строкове платне користування на умовах оренди обладнання, яке розташоване за адресою: Київська область, Сквирський район, м.Сквира, вул.Київська,23 а». Згідно Специфікації до вказаного договору до складу об'єкту оренди входить АГЗП.

Усунуто порушення відповідачем, а саме АЗС забезпечено жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі.

Щодо висновків Акту перевірки про те, що АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою, то слід зазначити, такі висновки є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки в Акті перевірки не міститься конкретного викладу вказаного порушення, більше того, на АЗС забезпечено зберігання піноутворювача в кількості 200 літрів в одній ємності (бочка - тара підприємства-виробника), що підтверджено розрахунком кількості резерву плівкоутворювального піноутворювача по об'єкту АЗК №ВН №65 за адресою Київська область, Сквирський район, м.Сквира, вул.Київська,23 а».

Не заслуговують на увагу висновки Акту перевірки про те, що АГЗП не забезпечено 2 переносними порошковими і 2 переносними вуглекислотними вогнегасниками з масою заряду вогнегасної речовини не менше 9 і 5 кг кожний відповідно і 1 пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини не менше 100 кг з розрахунку на кожний резервуар АГЗП, то як зазначено вище, ПП «ОККО-Нафтопродукт» не здійснює експлуатацію вказаного об'єкту, не є його власником, а, відтак не може бути суб'єктом відповідальності за порушення правил пожежної безпеки при його експлуатації.

Те ж саме стосується висновків Акту перевірки про те, що на штуцерах вентилів цистерни встановити металеві заглушки, гумовотканинні шланги промаркувати з вказанням інвентарного номеру, робочого тиску, дати виготовлення, стійкості до вуглеводів і термін чергового випробування, то такі порушення черговий раз стосуються АГЗП, а, відтак, відповідач не несе відповідальності за вказані порушення. Аналогічно, і за викладені в Акті перевірки порушення у вигляді не обладнання приміщення оператора АГЗП системою автоматичної пожежної сигналізації.

Щодо тверджень позивача про те, що посадовими особам та працівниками об'єктів не пройдено навчання за програмою пожтехмінімуму з отриманням відповідних посвідчень, то такі висновки спростовано відповідними посвідченнями про проходження спеціалізованого навчання (пожежно-технічного мінімуму).

Щодо висновків Акту перевірки про те, що відповідачем не погоджено з головним управлінням ДСНС та не затверджено головою комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій обласної адміністрації номенклатури та обсягів резерву, то слід звернути увагу, що на усунення вказаного порушення розроблено номенклатуру та обсяги резерву та направлено їх погодження та затвердження до ГУ ДСНС у Київській області та ОДА Київської області

Що стосується висновків позивача про необхідність змонтувати на ОПН автоматичну систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення, при цьому позивач покликається на п.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України, то такі висновки є неправомірними, оскільки вказана норма містить загальні положення щодо таких систем. Проте, пункт 4 цієї статті з питань улаштування таких систем надає посилання на Правила. На цей час це «Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у випадку їх виникнення» (редакція від 05.09.2011р., додаток до п. 4.1),затверджених Наказом міністерства України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №288 від 15.05.2006 та зареєстрованого в Мінюсті України 05.07.2006 за № 785/12659, якими не передбачено запровадження на АЗС таких систем.

Щодо висновків позивача про відсутність запланованих заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу НС техногенного та природного характеру, то слід зазначити, що у відповідності до підпункту 2 пункту 1 статті 130 «Планування діяльності єдиної державної системи цивільного захисту» Кодексу цивільного захисту України для АЗС № ВН 65, яка є об'єктом підвищеної небезпеки, розроблено План локалізації і ліквідації наслідків аварій (узгоджений з ГУ ДСНС у Київській області в 2014 році), оперативною частиною якого не передбачається захисту персоналу від техногенного впливу АЗС. Інших загроз для необхідності захисту персоналу від техногенного та природного впливу у мирний час в оточуючому середовищі не виникає (місцеві органи влади про такі загрози не повідомляли). АЗС № ВН 65 не відноситься до об'єктів, що мають категорію з цивільного захисту, та з часу введення особливого (військового) стану припиняє роботу.

Протиправною є вимога позивача розробити схему оповіщення працюючого персоналу та населення при НС, розмістити на пульті диспетчерського пункту або на видному місці, оскільки Схема оповіщення розробляється у складі оперативної частини Плану локалізації і ліквідації наслідків аварій, який є в наявності на АЗС. Копії Схеми оповіщення постійно, і на час перевірки також, розміщені на АЗС № ВН 65 в двох місцях: на робочому місці змінного оператора АЗС; на стенді «Куточок з цивільного захисту», що знаходиться в коридорі службової частини АЗС. Крім того, нормативне посилання у Акті перевірки за цим пунктом здійснено на закон України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру» (№ 1809-3 від 08.06.2000р.), який втратив чинність ще в 2013 році в зв'язку введенням у дію Кодексу цивільного захисту України.

Крім того, судом взято до уваги Експертний висновок протипожежного стану об'єкту від 27.01.2016 №10, який засвідчує відсутність грубих порушень протипожежної безпеки на АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а.

Отже, порушення, зазначені в акті перевірки від 25.06.2015 №33, є спростованими відповідними доказами, усунутими під час проведення перевірки, або ґрунтуються на нормативних актах, які не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Відтак, позивачем не доведено наявності правових підстав, передбачених частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи.

Зупинення роботи певного об'єкту є крайнім заходом покарання і повинен застосовуватися у виключних випадках, коли виявленні порушення дійсно становлять реальну загрожує життю і здоров'ю людей, чого в даному випадку судом не встановлено.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів щодо підтвердження позовних вимог та обґрунтування вимог щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності АЗС №ВН65 Вінницького РВ ПП «ОККО-НАФТОПРОДУКТ» (код 31729918) за адресою: м.Сквира, вул.Київська 23а.

Отже, сукупність вищенаведених, підтверджених документально та встановлених обставин дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський