Справа № 2-а-1602/10
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Краснопільський районний суд Сумської області
№ 2-а- 1602 / 2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2010 року смт.Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в особі судді Косар А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про перерахунок розміру державної та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2010 р. позивач, ОСОБА_1, подав позов проти відповідача, управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області (далі по тексту УПФУ в Краснопільському районі Сумської області) у звязку з порушенням ним нарахування та виплати йому державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які він отримує з 21 травня 2010 року, перебуваючи на обліку в управлінні, являється інвалідом 3 групи захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, прирівняним до інвалідів війни 3 групи, і просив зобов'язати УПФУ в Краснопільському районі Сумської області провести з 06 червня 2010 року перерахунок та виплату державної пенсії як інваліду 3 групи щодо захворювання яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просив суд в задоволенні позову відмовити, вважав, що пенсія позивачу (державна та додаткова за шкоду здоровю) нараховується відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у порядку визначеному Постановами Кабінету Міністрів від 03 січня 2002 року №1, від 28.05.2008 р. № 530 та від 16.07.2008 р. № 654.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе застосувати в адміністративній справі скорочене провадження, оскільки вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб і розглянути справу одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

З наданих сторонами письмових доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає в смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Положеннями статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому встановлена III група інвалідності з 21.05.2010 року по 31.05.2013 року і отримує пенсію в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону"№ 796-ХІІ з 21.05.2010 року, що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 104740 с виданого Сумською облдержадміністрацією 24 червня 2010 року та вкладкою № 658470 с до зазначеного посвідчення, копією посвідчення серія Б № 286491 від 01.07.2010 року та довідкою до ОСОБА_2 огляду МСЕК, витягом з протоколу № 969 від 19.04.2010 року засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, матеріалами пенсійної справи /ас. 7-9, 11, 21-23/.

06.12.2010 р. позивач звернувся до УПФУ в Краснопільському районі Сумської області із заявою, у якій вимагав зробити перерахунок державної та додаткової пенсії як інваліду 3 групи захворювання якого повязане з наслідками аварії на ЧАЕС у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону № 796-ХІІ, починаючи з 10 червня 2010 року /ас. 13/.

Відповідно до листа відповідача від 06.12.2010 р. № 8213/06-09 УПФУ в Краснопільському районі Сумської області повідомило позивача, що станом на 01.12.2010 року він одержує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 1394,60 гривень, з яких 760 гривень- основний розмір пенсії, 110,10 гривень- додаткова пенсія інваліду 3 групи. Законом № 796-ХІІ не визначено розмір мінімальної пенсії за віком. Нарахування та відповідні виплати проводилися згідно з Постановами Кабінету Міністрів від 28.05.2008 р. № 530 та від 16.07.2008 р. № 654 /ас. 14/.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті, чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Відповідно до ст.49 Закону №796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У ст. 54 Закону №796-ХІІ наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та зазначено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів IІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно із ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю , зокрема інвалідам IІІ групи у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 даного Закону, виплата такої додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 Закону №796-ХП, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Ч.4 статті 54 Закону гласить, що особам, віднесеним до 1 категорії, у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно даним Законом визначається розмір мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої за ст. 28 Закону від 09.07.2003 р. № 1058-ІV „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку державної та додаткової пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 № 1 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» було установлено, що пенсії, передбачені п. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ розраховуються виходячи із розміру 19,91 грн. У подальшому ревізія розміру зазначених пенсій проведена Кабінетом Міністрів України у постановах від 28.05.2008 р. № 530 та від 16.07.2008 р. № 654.

Відповідач проводив нарахування пенсії позивача виходячи із того, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Затверджений Постановою Кабміну від 30.05.1997 № 523 порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи є чинним, а її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Постановами від 03.01.2002 № 1, від 28.05.2008 р. № 530 та від 16.07.2008 р. № 654 Кабінет Міністрів України установив розмір суми, з якої проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ, причому ця сума не відповідає розмірам мінімальної пенсії за віком.

Суддя, вирішуючи спір, бере до уваги, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативно-правовими актами при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Крім того, слід зазначити, що зміни, внесені до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані Рішенням конституційного суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 неконституційними та не можуть бути підставою визначення розміру державної та додаткової пенсій.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Пункт 6 рішення Конституційного Суду в цих справах мають преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Пункт 7 рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним, і не може бути оскаржене.

Крім того, слід звернути увагу на Оглядовий лист Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 "Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення" (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку), яким встановлено, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4.ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова Кабінету Міністрів "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 року №1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правовового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, відмова управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області щодо перерахунку пенсії позивача по справі з урахуванням ст.50, 54 та 67 Закону №796-ХП є протиправною, такою, що ущемляє його права та суперечить Конституції та законам України.

Крім того, згідно п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Також слід звернути увагу, що із положень ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається що не отримані з вини відповідача недоплачені суми пенсій виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком і строк давності на нього не поширюється.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню, необхідно зобовязати ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії позивача як інваліда III групи 1 категорії осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи за період з 06 червня 2010 року /позивачем зазначений період перерахунку відповідних виплат з 06 червня 2010 року/ у розмірах, визначених ст. ст.50, 54 Закону № 796-ХІІ, з урахуванням того, що мінімальна пенсія за віком прирівнюється до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Оскільки рішення суду винесене 31 грудня 2010 року, то й перерахунок повинен вчинятися до цієї дати, право, яке захищає суд, має існувати на день прийняття судового рішення.

З огляду на викладене суд не взяв до уваги заперечення відповідача, в яких останній наголошував на положеннях частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до ст. 256 КАС України допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до ст. 267 КАС України зобовязати субєкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 94, 158- 159, 163,183-2, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати управління пенсійного фонду України у Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до вимог ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не меншому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 06 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням фактичних виплат.

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 06 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням фактичних виплат.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Обовязок відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області виконати постанову негайно.

У строк до 01 лютого 2011 року відповідачу субєкту владних повноважень подати до суду звіт про виконання постанови ( перебіг цього строку починається з дня одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_2

Копія: звірена з оригіналом

Суддя А.І.Косар