Справа № 2-а-24/10
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великобурлуцький районний суд Харківської області
Справа № 2-а-24
П О С Т А Н О В А

іменем України

„19" лютого 2010 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

при секретарі ДРИЛЬ Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою інспектора дорожньо-патрульної служби (далі інспектор ДПС) ОСОБА_3 від 11 грудня 2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф за те, що він 11 грудня 2009 року о 18 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом „ЗАЗ DAEWOO Т13110 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, в районі вул. Гв. Широнінців м. Харкова, нібито проїхав на заборонений сигнал світолофора, чим допустив порушення Правил дорожнього руху України.

З даною постановою він не згоден і вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 11 грудня 2009 року о 18 год. 40 хв. він дійсно керував автомобілем „ЗАЗ DAEWOO Т13110 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 та рухався по вул. 50 років ВЛКСМ м. Харкова. На перехресті доріг здійснив поворот на зелений сигнал світлофора, який при цьому почав мигати, тому він вимушений був закінчити свій маневр та повернув на вул. Гв. Широнінців, де і був зупининений працівником ДАІ. Після зупинення інспектор ДПС почав складати протокол, в якому вказав, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний).

Позивач не погодився з цим оскільки проїхав на зелений сигнал світлофора, про що вказав це в протоколі, також наполягав на залучення будь-яких свідків, водіїв інших автомобілів, які могли б свідчить про порушення ПДР, але працівник ДАІ не взяв до уваги його пояснення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 500 грн. 00 коп. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить ніяких доказів, які б підтверджували факт скоєного ним правопорушення, вказаного в протоколі: інспектор ДПС не вказав жодного свідку, які б підтвердили такий факт чи будь - яких інших доказів. Свідок, який находився в транспортному засобі позивача, інспектор ДПС не опитував та не записав в протокол. Він вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки на заборонений сигнал світлофора він не проїзжав і адміністративне стягнення було накладено на нього неправомірно. Просить суд визнати протиправною і скасувати постанову інспектора ДПС від 11 грудня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, вказавши, що постанова інспектора ДПС про накладення амінстягнення є незаконною та складена з порушенням вимог Закону. В його присутності працівник ДАІ нікого зі свідків правопорушення не опитував, копію протоколу не вручав, в постанові не вказано назву населенного пункту.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, судову повістку отримав (а.с.22). Згідно п.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд ухвалив, справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи (в тому числі оглянувши направлений до суду оригінал постанови з додатками до неї), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

11 грудня 2009 року о 18 год. 45 хв. інспектором ДПС ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АХ № 113056, яким зафіксовано порушення водієм пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України і за яке передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.14).

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідач, знаючи, що водій, на якого складено протокол, провини не визнав, з зазначеними в протоколі обставинами правопорушення не погодився, повинен був вказати свідків, які могли бачити порушення, яке нібито допустив позивач та записати їх дані в протокол, але цього зроблено не було. Протокол про адміністративне правопорушення було складено без свідків, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу посадовою особою, яка має спеціальне звання сержант міліції, ОСОБА_3 винесена постанова серії АХ № 110980 від 11 грудня 2010 року, згідно якої на позивача було накладено штраф у розмірі 500 грн. 00 коп., а саме: „ОСОБА_1 11 грудня 2009 року о 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем „ЗАЗ DAEWOO Т13110 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 по проспекту 50 років ВЛКСМ, здійснив поворот праворуч на вул. Гв. Широнінців, переїхав перехрестя на заборонений сигнал світолофора, чим допустив порушення п.8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с.03).

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України( із змінами згідно Законом № 808-VI від 25.12.2008 року), місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Згідно ч.2 ст.19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Позивач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, тому дана справа підсудна Великобурлуцькому районному суду Харківської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд вважає, що дії посадової особи, яка накладала 11 грудня 2009 року на позивача адмінстягнення є протиправними, оскаржувана постанова прийнята з порушенням порядку, передбаченого ПДР України, КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Так, при дослідженні постанови про адміністративне правопорушення від 11.12.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлені порушення вимог КУпАП.

При складанні постанови субєктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, а саме: не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

При накладенні адмінстягнення посадова особа грубо порушила вимоги статей 280, 283 КУпАП, а саме: в постанові серії АХ № 110980, яка надана позивачем, не повністю зазначені відомості стосовно особи, яка вчинила правопорушення, у розділі «Встановив» не вказано назва населенного пункту (місто, село), де нібито було вчинено правопорушення з боку позивача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову(ч.2 ст.71 КАС України). Виходячи із норм викладених в ст.71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду вся наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача. Натомість жодного доказу в заперечення позову відповідачем не надано.

Згідно ст.62 Конституції України: "особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях."

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин по справі по адміністративному правопорушенню, допущені процесуальні порушення при складанні протоколу та постанови, суд приходить до висновку, що інспектор ДПС ОСОБА_3 виніс незаконно постанову від 11.12.2010 року, яку необхідно скасувати, в звязку із відсутністю в діях позивача складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.6-11,71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, районний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_3 від 11 грудня 2010 року серії АХ № 110980 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст буде виготовлено та підписано 23 лютого 2010 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_4

Постанова виготовлена за допомогою компютерної техніки в нарадчій кімнаті.