Справа № 22-а-16729/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 16 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення неправомірним та стягнення одноразовох компенсації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року позивач звернувся до Тетіївського районного суду з вказаним позовом. Посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та з 12.03.2008 року став інвалідом II групи та за діючим законодовством йому передбачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат, яку виплачують органи соціального захисту населення, розмір якої визначається на момент виплати. Зазначав що органи соціального захисту населення відмовили йому в виплаті допомоги в належному розмірі за 2008 рік, просив суд стягнути з відповідача недоотримані суми одноразової грошової допомоги за вказаний період в розмірі 22890,60 грн. та 300 грн. за надання юридичної допомоги.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 16 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову УПСЗН Тетіївської РДА Київської області щодо проведення перерахунку та виплаті ОСОБА_1, одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Тетіївським районним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії який став інвалідом II групи, що підтверджується доказами які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, які стали інвалідами II групи внаслідок Чорнобильської катасрофи, виплачується одноразова компенсація у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати, відповідно до частини 7 цієї статті, визначається на момент її виплати.

У 2008 році УПСЗН Тетіївської РДА Київської області виплатило позивачу одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катасрофи в розмірі 284,40 грн.

На момент виплати позивачу у 2008 році щорічної допомоги на оздоровлення розмір мінімальної заробітної плати становив -515 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій УПСЗН Тетіївської РДА Київської області та стягнення на користь позивача недоотриманої одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2008 рік , суд першої інстанції, виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами та дійшов висновку, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закони України про Державний бюджет України на відповідні роки, якими визначався розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги про стягнення одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2008 рік, суд першої інстанцій обґрунтовано виходив з того, що розмір виплаченої позивачу грошової допомоги не відповідає розміру, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому невиплачена в цей період сума допомоги підлягає стягненню у судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанцій, всебічно і повно встановивши всі фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні відносини сторін, та не порушив норм процесуального права, а тому прийняте рішення, відповідно до частини першої ст. 224 КАС України підлягає залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської област залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 16 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: