Справа № 809/3677/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/4921/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника ОСОБА_2

відповідача по справі: представника Токара В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000084172, 000088172 та 000090172 від 29.03.2013 року,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з позовом в суд до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000084172, 000088172 та 000090172 від 29.03.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вважає, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем протиправно винесено податкові повідомлення-рішення, якими безпідставно донараховано податок на доходи фізичних осіб, зменшено та збільшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість через прийняття помилкового висновку щодо несплати сум ПДВ, в тому числі спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Кершер». Зазначив, що висновки податкового органу спростовуються проведеним аудиторським висновком та постановою про закриття кримінального провадження щодо позивача за фактом безпідставного декларування податку на додану вартість, які підлягали відшкодуванню з бюджету. Звернув увагу суду на наявність всіх первинних документів щодо ведення бухгалтерського обліку, як при перевірці так і представлених в судовому засіданні, в тому числі копій фіскальних чеків щодо купівлі паливно-мастильних матеріалів за перевірений податковим органом період.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року в справі №809/3677/13а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року в справі №809/3677/13а та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивачем порушено вимоги п.138.4,138.1 ст. 138, п.177.1. п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 23 204,70 грн., та п.201.10 ст. 201, п.200.4 та п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України занижено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2010 року на 46 491 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 495 585 грн. за квітень 2011 року - грудень 2012 року. Зазначив суду, що позивачем при перевірці не було представлено оригіналів фіскальних чеків щодо купівлі паливно-мастильних матеріалів (пального) в розрізі до виданих податкових та видаткових накладних при здійсненні діяльності вантажних перевезень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Працівниками Калуської ОДПІ проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, якою встановлено ряд порушень податкового законодавства, в тому числі порушено вимоги п.138.4, 138.1 ст. 138, п.177.1. п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 23 204,70 грн., та п.201.10 ст. 201, п.200.4 та п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України занижено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2010 року на 46 491 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 495 585 грн. за квітень 2011 року - грудень 2012 року.

Перевірка позивача проведена відповідно до плану-графіку проведення перевірок на 1 квартал 2013 року, на підставі наказу Калуської ОДПІ №109 від 14.02.2013 року та згідно направлень на перевірку №101, 102 від 25.02.2013 року.

За наслідками проведеної перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 29.03.2013 року: № 000084172, яким позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 230 204,70 грн. за основним платежем та 5 801,18 грн. за штрафними фінансовими санкціями; №00088172, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 459 585 грн. та за штрафними фінансовими санкціями на 99 394 грн.; № 000090172, яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2010 року в сумі 46 491 грн.

Згідно п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПКУ бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

На підставі п.200 7 ст.200 ПКУ платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п.п.200.10, 200.11 ст.200 ПКУ протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПКУ передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з абз. «а» п.200.4 ст. 200 ПКУ, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Норми статті 198 ПКУ передбачають, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналогічні норми містилися і в Законі України «Про податок на додану вартість».

Факт правомірності дій позивача підтверджують долучені до матеріалів справи податкові накладні, договори (контракти) на перевезення вантажу автомобільним транспортом, акти прийому-здачі виконаних робіт, рахунки, міжнародні транспортні накладні, картки обліку, свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення вантажів під митними печатками і пломбами та інші підтверджуючі документи, на підставі яких відповідні суми податку на додану вартість було включено до податкового кредиту та підтверджені суми бюджетного відшкодування.

Окрім цього позивачем представлено реєстри щодо залишку сум від"ємного значення попереднього податкового періоду та фіскальні чеки на придбання дизпалива та одержано належні податкові накладні.

Крім того, згідно постанови старшого слідчого Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 28.09.2013 року кримінальне провадження порушене за фактом безпідставного декларування позивачем податку на додану вартість, які підлягали відшкодуванню з бюджету за період 2011-2012 років на суму 459 585 грн. - закрито за відсутністю ознак кримінального правопорушення.

В свою чергу будь-яких доказів порушення позивачем норм Податкового кодексу України, податкова інспекція не надала, а лише надала пояснення про порушення таких без будь-яких обґрунтувань.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року в справі №809/3677/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 02.02.2016 року