Справа № 22-а-22527/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня. 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про зобов»язання провести перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок і виплату їй недоотриманої суми щомісячної грошової допомоги як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

,11

катастрофи , провести перерахунок основної та додаткової пенси за

шкоду, заподіяну здоров2ю відповідно до ст..ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити перерахунок щомісячної Державної соціальної допомоги як «дитині війни» з 01 травня 2007 р. по 01 липня 2010 року, стягнути з відповідача недоплачені суми і зобов»язати відповідача у майбутньому виплачувати вказані пенсії та доплати у розмірах, передбачених законодавством.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2010 року позовні вимоги було задоволено частково.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок та виплатити з урахуванням отриманих коштів з 1 травня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 008 року по 1 липня 2010 року пенсію ОСОБА_1 JI.K. відповідно до ст..ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.І ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахувавши державну пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75процентів мінімальної пенсії а віком, щомісячне підвищення пенсії як дитині війни - в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок та виплатити з урахуванням отриманих коштів доплатити ОСОБА_1 JI.K. з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 липня 2010 року відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області, не погоджуючись із прийнятою постановою, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду від 12 серпня 2010 року та застосувати ч. 2 ст. 99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обставини, на які посилається відповідач, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянськомурайоні Київської області - задовольнити частково, постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2010 року - скасувати та ухвалити нову постанову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду, на ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на позивача поширюється дія Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ОСОБА_1

J1.K. належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 050492.

Згідно паспорту позивач зареєстрована та з 1990 року постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Як вбачається із посвідчення № 117541 позивач є

пенсіонером.

Зазначені обставини підтверджуються відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи. Факт того, що позивач є непрацюючим пенсіонером не заперечуються відповідачем.

У відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Оскільки доплата до пенсії позивачу у 2007-2010 роках проводилася у розмірі, значно меншому, ніж передбаченому вказаним Законом, судом першої інстанції було зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 має право на виплату частини доплати до пенсії, що не була виплачена раніше.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи не було враховано причини та наслідки пропущення процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За загальним правилом, встановленим ст. 99 КАС України позивач має право звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав в межах річного строку.

Позивач звернулась за захистом своїх прав 28 квітня 2010 року та не просила поновити строк звернення до суду.

Користуючись правом, наданим ч. 1 ст. 100 КАС України представник відповідача у своїх письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду та з цієї підстави просив відмовити позивачу у задоволенні вимог.

У відповідності до п. 14 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу

адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року у разі відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку. При цьому такий висновок суду повинен міститися в постанові, прийнятій за результатами розгляду справи.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 1 травня 2007 року по 28 квітня 2009 року знаходяться поза межами строку звернення до суду.

Визначаючи розмір доплати до пенсії відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 836

від 26 липня 1996 року, оскільки дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було зупинено законами України про Державний бюджет України на відповіді роки.

Проте, відповідачем не взято до уваги те, що рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до п. З резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 09 липня 2007 року.

Положення ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було змінено пп. 9 п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та викладено в такій редакції: "частини першу та другу статті 39 замінити однією частиною такого змісту: "Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 10- рп/2008 від 22 травня 2008 року Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", яким обмежено права непрацюючих пенсіонерів які проживають в зоні посиленого радіологічного контролю на отримання доплати до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати - визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до п. 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік" втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Таким чином, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року правовідносини, що виникли з приводу виплати позивачу доплати до пенси за проживання на території радіоактивного забруднення, врегульовувалися постановою Кабінету Міністрів України, на яку посилається апелянт, та Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В звязку з тим, що закони України мають вищу юридичну силу, ніж постанови Кабінету Міністрів України, до правовідносин, що є предметом розгляду даної справи, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року слід застосовувати положення ч. 2 ст. 39 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, як раніше зазначалося, у межах річного строку звернення до суду знаходяться вимоги позивача лише з 28 квітня 2009 року по 1 липня 2010 року.

У відповідності до пп. 7 п. 2.2. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2 (г0441-02) здійснення перерахунку пенсії входить до компетенції відповідного управління Пенсійного фонду України, на обліку якого перебуває пенсіонер.

Тому при вирішенні справи колегія суддів, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України вважає необхідним зобовязати відповідача вчинити дії щодо перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_1 яку вона отримувала в період з 28 квітня 2009 року по 1 липня 2010 року з розрахунку її розміру, передбаченого ч. 2 ст. 39 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст..ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.І ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахувавши державну пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75процентів мінімальної пенсії а віком, щомісячне підвищення пенсії як дитині війни - в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи, а також порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області задовольнити частково, скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2010 року та ухвалити нову постанову, яким адміністративний позов шульги Л.К. задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області - задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 серпня 2010 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -

задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за період з 28 квітня 2009 року по 1 липня 2010 року у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 39 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме однієї мінімальної

заробітної плати з урахуванням виплати, проведеної на підставі постанови "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 836 від 26 липня 1996 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по другій групі інвалідності відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на

рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 75 % від

мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством з 28 квітня 2009 року по 1 липня 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням отриманих коштів з 28 квітня 2009 року по 1 липня 2010 року відповідно до ч.І ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» доплату до пенсії у розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді