Справа № 826/16844/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 січня 2016 року № 826/16844/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві
Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (Відповідач-1) та Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві (Відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню в розмірі 2 654 804,00грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест»;

- зобов'язати відповідача-1 підготувати висновок та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України з бюджетного відшкодування ПДВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» за лютий, березень, квітень 2015 року у розмірі 2 654 804,00грн. (два мільйони шістсот п'ятдесят чотири тисячі вісімсот чотири) грн. 00 коп.;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 2 654 804,00грн. (два мільйони шістсот п'ятдесят чотири тисячі вісімсот чотири) грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що у відповідності до ПК України позивачем було подано до ДПІ заяви про повернення бюджетного відшкодування сум ПДВ, відображених у податкових деклараціях за лютий, березень, квітень 2015 року (з урахуванням уточнюючих розрахунків). Однак, як зазначає позивач, відповідач-1 в порушення вимог законодавства України не підготував та не подав до органів державного казначейства висновок із зазначенням заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у судове засідання не прибув, письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника відповідача-2.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття у судове засідання представника відповідача-2, у судовому засіданні 12.10.2015р. судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Біомедінвест» (код з ) зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивач є платником податку на додану вартість: індивідуальний податковий номер 84; дата реєстрації платником ПДВ 19.11.1997р. Згідно з повідомленням ДПІ від 05.06.2015р. №402801 ТОВ «Біомедінвест» не має права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до ст.200 ПК України.

19.03.2015р. ТОВ «Біомедінвест» подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року (вх. від 19.03.2015р.) та 27.05.2015р. подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за лютий 2015 року (вх. № від 27.05.2015р.). З урахуванням уточнюючого розрахунку у рядку 23.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 875 024грн. та в рядку 30 задекларовано суму залишку від'ємного значення попередніх (звітних) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 555 532грн.

20.04.2015р. ТОВ «Біомедінвест» подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року (вх. від 20.04.2015р.) та 27.05.2015р. подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за березень 2015 року (вх. № від 27.05.2015р.). З урахуванням уточнюючого розрахунку у рядку 23.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 829 792грн.

20.05.2015 р. ТОВ «Біомедінвест» подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року (вх. № від 20.05.2015р.) та 27.05.2015 р. подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за квітень 2015 року (вх. № від 27.05.2015р.). З урахуванням уточнюючого розрахунку у рядку 23.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 394 456грн.

Загальна сума бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку, заявлена позивачем, становить 2 654 804грн.

Слід зазначити, що разом із вказаними податковими деклараціями ТОВ «Біомедінвест» відповідно до вимог п.п. 200.7 та 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України подало заяви про повернення сум бюджетного відшкодування (додаток 4), розрахунки сум бюджетного відшкодування (додаток 3) та розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015р. (додаток 2).

В подальшому ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Біомедінвест» бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, задекларованих в податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень 2015 року, за результатами якої складено довідку від 07.07.2015р. №66/26-55-28-02/24740569.

Згідно з висновками, викладеними в довідці, за результатами перевірки не встановлено порушень при відображенні ТОВ «Біомедінвест» у декларації за лютий 2015 року бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2014 (рядок 23.2 декларації з ПДВ), в сумі 875 024грн., та суми залишку від'ємного значення попередніх (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року (рядок 30 декларації з ПДВ) в сумі 555 532грн., за березень 2015 року (рядок 23.2 декларації з ПДВ), в сумі 829 792грн., за квітень 2015 року (рядок 23.2 декларації з ПДВ), в сумі 394 456грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, ГУ ДКС України у м. Києві та УДКС України у Печерському районі м. Києва з листами з вимогою про надання інформації щодо передачі ДПІ до органу казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, й повідомити причини нездійснення відповідних виплат згідно висновку.

Проте, позивач не отримав суму бюджетного відшкодування у терміни, встановлені чинним законодавством, що не заперечується відповідачами, у зв'язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України ПДВ встановлені ст.200 ПК України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Постановою КМУ від 17 січня 2011р. N39 (далі-Порядок).

Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 статті 200 ПК України).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (п.200.11 статті 200 ПК України).

Згідно з пунктом 200.12. статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Поряд з цим, пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПУ України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету. І протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, та п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування ПДВ, - подає такий висновок органові державної казначейської служби (пункт 7 Порядку).

В даному випадку судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Біомедінвест» бюджетного відшкодування сум ПДВ, за результатами якої складено довідку від 07.07.2015р. №66/26-55-28-02/24740569 про відсутність порушень при відображенні ТОВ «Біомедінвест» у декларації за лютий 2015 року бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2014 в сумі 875 024грн., та суми залишку від'ємного значення попередніх (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року в сумі 555 532грн., за березень 2015 року в сумі 829 792грн. та за квітень 2015 року в сумі 394 456грн, у зв'язку з чим та у відповідності до п.200.12. статті 200 ПК України ДПІ повинна була протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки подати органові державної казначейської служби висновок.

Слід зазначити, що в ході розгляду даної справи відповідачем-1 не надано суду доказів оформлення такого висновку та подання його до органу казначейства. При цьому ДПІ не наведено суду жодних обставин, що могли б слугувати підставою для відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування ПДВ та, відповідно, підставою для неподання ДПІ до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про таке відшкодування, а відтак ДПІ в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено суду правомірності своєї бездіяльності щодо неподання такого висновку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності ДПІ щодо неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначення суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню, а також в частині вимог про зобов'язання відповідача-1 підготувати висновок та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Разом з тим суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові цього суду від 02.12.2015р. по справі №826/17403/14 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 54438185), яка прийнята за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, позовні вимоги про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту прав позивача, оскільки відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи вищенаведену правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення бюджетної заборгованості по ПДВ з Державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На поверненні судового збору позивач не наполягав.

Разом з тим суд зазначає, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 146,16 грн. за дві немайнові вимоги та 487,20 грн. за розгляд вимоги майнового характеру.

Враховуючи те, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги майнового характеру та беручи до уваги, що позивачем при зверненні з позовом сплачено лише 487,20 грн. за розгляд цієї вимоги, суд зазначає, що відповідно до положень абз. 2 п/п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 87 КАС України (в редакції цих актів, що діяли на момент звернення позивача до суду) з позивача підлягає стягненню решта суми судового збору. Так, враховуючи розмір вимоги про стягнення коштів у сумі 2 654 804грн. та виходячи з положень зазначеного закону, розмір судового збору, що підлягає сплаті складає 4 872грн.

Враховуючи сплачену позивачем суму та у зв'язку з відмовою у задоволенні позову в частині майнової вимоги підлягає стягненню з позивача решта суми судового збору, з урахуванням задоволення двох вимог немайнового характеру, у розмірі 4238,64грн., який на підставі ст.9 вказаного Закону підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статей 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначення суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню в розмірі 2 654 804,00грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест».

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві скласти та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми ПДВ у розмірі 2 654 804,00грн. (два мільйони шістсот п'ятдесят чотири тисячі вісімсот чотири) грн. 00 коп., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» за лютий, березень та квітень 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» (код з ; адреса: 01103, м. Київ, вул. Драгомирова, буд.4, офіс 122,125) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 238,64грн. (чотири тисячі двісті тридцять вісім гривень 64 коп.) (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 4007, код бюджетної класифікації 22030001; код ЄДР суду 34414689).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко