Справа № 728/101/16-а
Суддя: Пархоменко П. І.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/101/16-а
Номер провадження 2-а/728/4/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2016 року 09 годин 10 хвилин місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Пархоменко П.І.

за участю:

секретаря - Горбач Н.Д.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2016 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання дій протиправними. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 січня 2016 року близько 19 години 00 хвилин, позивач, перебуваючи за кермом власного транспортного засобу (автомобіля марки Citroen, днз СВ 7571 ВС), рухаючись по вулиці Чапаєва в м. Бахмач у напрямку вулиці Поліської зупинився на вимогу працівника поліції, який попросив надати документи. Після ознайомлення з документами відповідач почав безпідставно звинувачувати позивача, що ніби то у нього присутній різкий запах алкоголю, на що позивач запропонував поїхати на медичне обстеження та повідомив, що хабар давати не збирається. Відповідач після нетривалої розмови поклав документи до своєї кишені (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та страховий поліс) та повідомив, що поверне документи 04 січня 2016 року у відділку поліції, при цьому він не склав протокол про адміністративне правопорушення, не надав його копію та тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ. Позивач вважає, що дії відповідача щодо складення адміністративного протоколу та вилучення документів є протиправними, оскільки в спірному протоколі невірно вказано місце події, також протокол не було складено на місці події і його було складено за відсутності позивача, крім того в протоколі нерозбірливо (незрозуміло) написана дата розгляду адміністративної справи та залишено незаповненими графи (щодо розяснення прав та обовязків, додатків до протоколу, огляду на стан спяніння, графа пояснень заповнена самим інспектором тощо). Окрім іншого в протоколі записано, що при складанні протоколу були свідки, хоча фактично на місці зупинки ніяких свідків не було (крім пасажира авто позивача), пояснення свідків до протоколу не додано. Також, працівник поліції не відсторонив позивача від керування транспортним засобом, а видача тимчасового дозволу на керування повинна бути здійснена одразу, а не через два дні. Виходячи з наведених вище обставин позивач просив визнати дій старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 по складенню протоколу про адміністративне правопорушення від 02 січня 2016 року серії АП 2 № 144078 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та вилучення посвідчення водія у ОСОБА_3 протиправними.

Ухвалою суду від 13 січня 2016 року (а.с.13-15) було відмовлено у відкриті провадження в частині вимог про визнання дій старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 по складенню протоколу про адміністративне правопорушення від 02 січня 2016 року серії АП 2 № 144078 протиправними.

Позивач в порядку статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) до початку судового розгляду шляхом подання письмової заяви (а.с.28-30) змінив предмет та підстави адміністративного позову та просив визнати протиправними дії старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 стосовно безпідставного зупинення транспортного засобу позивача, незаконного вилучення посвідчення водія транспортного засобу, незаконного проведення огляду на стан спяніння не за місцем зупинення транспортного засобу; визнати протиправною бездіяльність старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2О стосовно не відсторонення позивача від керування транспортним засобом, не затримання транспортного засобу позивача та не відправлення його на зберігання на спеціальний майданчик або стоянку, не проведення огляду на стан спяніння на місці зупинення транспортного засобу позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та додатково пояснив, що відповідач не має повноважень у сфері безпеки дорожнього руху, а видане ним тимчасове посвідчення не відповідає встановленій формі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він діяв в межах наданих йому повноважень, зокрема 02 січня 2016 року було помічено автомобіль позивача, в якому було ввімкнено покажчик повороту, але транспортний засіб поворот не здійснював, що дало підстави вважати наявність обставин про порушення Правил дорожнього руху України або наявність технічної несправності в ньому, у звязку із чим транспортний засіб і було зупинено. Під час спілкування з водієм було дотримано всіх вимог, зокрема відповідач представився та пояснив причину зупинки, а в ході бесіди відповідачем були виявлені обставини, які давали підстави вважати, що водій може перебувати в стані алкогольного спяніння, у звязку із чим йому було запропоновано пройти медичний огляд, на що водій відмовився. Тому йому було запропоновано проїхати у відділ поліції, де позивач також відмовився пройти медичний огляд. При цьому, інспектор поліції пропонував позивачу віддати ключі від транспортного засобу і не керувати ним, але останній повідомив, що в ньому є цінні речі і відмовився від такої пропозиції. Тимчасовий талон і копію протоколу позивач відмовився отримати в день складення протоколу.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно них правовідносини.

Згідно із листом Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 02 лютого 2016 року № 1495/124/38/2016 (а.с.44) відповідач призначений на посаду старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області та йому присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції (наказ ГУНП в Чернігівській області № 3 о/с від 07 листопада 2015 року).

Дорученням Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області «Про профілактичне відпрацювання по нагляду за дорожнім рухом» від 02 січня 2016 року (а.с.47) та графіком несення служби СОГ нарядами поліції по нагляду за дорожнім рухом на січень 2016 року (а.с.46) підтверджується те, що відповідач 02 січня 2016 року був задіяний в роботі по нагляду за дорожнім рухом.

Зокрема, 02 січня 2016 року старшим інспектором Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 144078 (а.с.8) в якому зазначено, що ОСОБА_3 02 січня 2016 року о 19 годині 00 хвилин в м. Бахмач по вулиці Батуринській керував автомобілем Citroen, днз СВ 7571 ВС, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушена координація руху). Від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

У вказаному протоколі зроблено відмітку про тимчасово вилучені документи, а саме посвідчення водія РМА № 026680.

Також, обставини вилучення посвідчення водія у ОСОБА_3 підтверджуються тимчасовим дозволом № 102126 (а.с.7).

Протокол про адміністративне правопорушення від 02 січня 2016 року серії АП 2 № 144078 складений відносно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП знаходиться на розгляді в Бахмацькому районному суді Чернігівської області, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.34).

На момент розгляду даної справи в суді рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП не прийнято.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює старшим інспектором Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області і 02 січня 2016 року здійснював чергування разом з відповідачем. Так, в цей день відповідачем було зупинено машину позивача, якому було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, на що останній відмовився, тоді ОСОБА_3 було запропоновано проїхати до відділу поліції, де ОСОБА_2 також пропонував пройти медичне освідування, на що позивач відмовився. При цьому, під час зупинки ОСОБА_2 пропонував, що б транспортним засобом позивача керував ОСОБА_4, але він відмовився, крім того, позивачу було запропоновано віддати транспортний засіб для поміщення на спеціальний майданчик, але позивач пояснив, щ там є цінні речі і він заперечує. Також, ОСОБА_4 пояснив, що під час зупинки свідків не було, а у відділі поліції свідки були присутні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 02 січня 2016 року його зупинив працівник поліції і попросив, що він засвідчив обставини про те, що ОСОБА_3 відмовився пройти медичний огляд на стан спяніння та підписати протокол про адміністративне правопорушення. Для чого ОСОБА_5 прийшов у відділ поліції в кабінет ОСОБА_2 де надав пояснення та розписався в протоколі, при цьому він бачив декілька людей в коридорі, яким ОСОБА_2 запропонував пройти медичний огляд і розписатись в протоколі на що, хтось висловив свою незгоду з цим.

Аналогічні пояснення з поясненнями свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_6

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він разом з позивачем, який є його братом їхали в автомобілі 02 січня 2016 року і під час руху побачили ззаду автомобіль поліції, який увімкнув світлові маячки, на що позивач зупинився. До автомобіля підійшов відповідач і не представившись і нічого не пояснивши забрав права, повідомивши про необхідність проїхати у відділ поліції. У відділі поліції позивач сам запропонував пройти медичне освідування, на що відповідач повідомив йому, що б той прибув у відділ поліції 04 січня 2016 року. При зупинці транспортного засобу відповідач не пропонував пройти медичний огляд і будь-яких дій по відстороненню водія не вживав, так як і не вживав заходів по вилученню автомобіля.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 02 січня 2016 року він приїхав до відділу поліції повідомити про транспортний засіб, який здійснює рух без номерних знаків і випадково побачив, як ОСОБА_2 складав протокол про адміністративне правопорушення і він зрозумів, що хтось відмовляється в ньому розписатись.

З встановленого випливають наступні висновки.

В даних конкретних правовідносинах, що склалися між сторонами предметом дослідження адміністративного суду є питання законності дій та бездіяльності старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 по зупиненню транспортного засобу позивача, застосуванню (не застосуванню) заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, таких їх видів, як тимчасове вилучення посвідчення водія та проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відсторонення водія від керування транспортним засобом, тимчасове затримання транспортних засобів.

Зокрема, виходячи із змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

А, частиною першою статті 9 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон від 2 липня 2015 року № 580-VIII).

Досліджуючи питання щодо законності зупинення транспортного засобу позивача суд виходить з того, що за змістом статті 30 Закону від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 31 вказаного Закону передбачено, що поліція може застосовувати такий превентивний захід, як зупинення транспортного засобу. В свою чергу поліцейський може зупинити транспортний засіб, зокрема у випадках; якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (пункти 1, 2 частини першої статті 35 Закону від 2 липня 2015 року № 580-VIII).

Так, виходячи з пояснень відповідача саме вказані обставини були причиною для зупинки транспортного засобу, оскільки він побачив, що було ввімкнено покажчик повороту, але транспортний засіб поворот не здійснював, що і дало підстави вважати про порушення Правил дорожнього руху або технічної несправності, а тому вказані обставини вимагали перевірки саме шляхом зупинення транспортного засобу, виходячи з чого такі дії відповідача є законними. Наведене узгоджуються із матеріалами справи і конкретними правовідносинами, що виникли між сторонами, а інших, доказів, які б свідчили про незаконність зупинки транспортного засобу суду надані не були.

Щодо незаконності вилучення посвідчення водія у позивача слід підкреслити, що, у вказаній ситуації здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП, порядок якого регламентований Розділом ІV КУпАП.

Зокрема, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП».

Так, виходячи із змісту частини першої статті 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються в тому числі і вилучення посвідчення водія.

В свою чергу статтею 265-1 КУпАП встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17 грудня 2008 року визначено процедуру тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення.

Таким чином, в даному випадку має місце застосування такого виду заходу забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, як тимчасове вилучення посвідчення водія. При цьому, оскільки здійснюється провадження у справі за частиною першою статті 130 КУпАП, то наявні підстави вважати, що водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, у звязку із чим допускається застосування вказаного виду заходу забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідач є працівником поліції і являється субєктом, який має право тимчасово вилучати посвідчення водія (пункт 2 вказаного вище Порядку).

Окрім іншого, судом береться до уваги, те, що застосування заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення не ставиться в залежність від винності особи в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, а залежить від наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що має місце в даному конкретному випадку.

Досліджуючи питання про протиправність проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції суд враховує, що виходячи із матеріалів справи про адміністративне правопорушення позивачу інкримінуються дії повязані з відмовою від проходження медичного огляду, що охоплюється обєктивною стороною правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому в правовідносинах, які виникли між сторонами проведення огляду не було здійснено, у звязку із чим дії відповідача щодо проведення огляду на стан спяніння не за місцем зупинення транспортного засобу суд позбавлений можливості визнати протиправними.

Щодо бездіяльності відповідача, яка стосується відсторонення водія від керування транспортним засобом, тимчасового затримання транспортного засобу та не проведення огляду на стан спяніння не за місцем зупинення транспортного засобу, суд бере до уваги те, що виходячи із тексту статті 260 КУпАП застосування заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення «допускається», що свідчить про наявність в даному випадку «дискреційних повноважень» особи, яка їх застосовує, тобто такі заходи, виходячи з їх правової природи являють собою сукупність прав і обов'язків відповідного субєкта владних повноважень, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст своєї дії (бездіяльності) або вибрати один з кількох варіантів своїх дій.

Тому, у випадках коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення, з врахуванням поведінки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи, відповідач на свій розсуд застосовує той, чи інший вид заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, у звязку із чим відсутні підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Інші доводи позивача зводяться до оскарження дій відповідача при складені ним протоколу про адміністративне правопорушення та на обґрунтування невинуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що повинно здійснюватись при розгляді справи суддею в порядку передбаченому КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, надані позивачем докази не підтверджують незаконність дій та бездіяльності відповідача, у звязку із чим він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 3, 9, 11, 71, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 130, 260, 265-1-267 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до старшого інспектора Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_8