Справа № 332/116/16-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/116/16-а
Провадження № 2-а/332/7/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що з 15.08.2007 р. йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка була розрахована із застосуванням середньомісячного показника заробітної плати за 2006 рік у розмірі 669,99 грн. За заявою позивача 15.08.2007 р. виплата пенсії припинена через продовження роботи.

Після досягнення пенсійного віку позивач 30.06.2015 р. звернувся до УПФ за призначенням пенсії за віком, але відповідач при обчисленні цієї пенсії неправомірно застосував показник заробітної плати за 2007 рік, що, на думку позивача, суперечить положенням статті 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, позивач зазначив, що у відповіді №235/Х-8 від 14.12.2015 р. на його звернення відповідач зазначив, що відсутні підстави застосування показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки, за нормами ч. 3 ст. 45 вищевказаного Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Також відповідач зазначив, що для забезпечення виконання вимог Постанови КМ України від 23.04.2012 р. за №327 з 01 травня 2012 р. проводилися перерахунки пенсії в два етапи з визначеним розміром пенсії станом на 30.04.2012 р.

Позивач вважає, що пенсія за вислугу років це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Право на пенсію за віком виникло у нього вперше 30.06.2015 p., а не відбувся перехід на інший вид пенсії. До того ж, позивач не надавав згоду на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні показника, що передує року звернення в 2014 р.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначені пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 30.06.2015 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засідання позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначила, що позивачу по справі була призначена пенсія за вислугу років з 15.08.2007 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику освіти. Відповідно до наданої заяви від 15.08.2007 p. виплата пенсії не здійснювалась через подальше працевлаштування позивача.

У зв'язку з досягненням віку встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України № 1058-IV та відповідно до наданої заяви від 30.06.2015 p., позивачу здійснено перехід на інший вид пенсії, а саме - пенсію за віком з 30.06.2015 р.

Працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-якій час після її призначення, однак не раніше як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Оскільки, середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058-IV і є величиною постійною, незміною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні.

З наведених підстав представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі його заяви з 15.08.2007 р. відповідачем була призначена пенсія відповідно до п. е ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із застосуванням середньомісячного показника заробітної плати за 2006 рік.

За заявою позивача від 15.08.2007 р. виплата пенсії припинена через продовження позивачем роботи.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

30.06.2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 8).

На звернення позивача у відповіді від 14.12.2015 р. за №235/Х-8 (а.с. 10) відповідач, зазначив, що позивачеві призначена пенсія за вислугу років з 15.08.2007 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику освіти У зв'язку з досягненням віку встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до наданої заяви від 30.06.2015 p. здійснено перехід на інший вид пенсії, а саме - пенсію за віком з 30.06.2015 р. При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Отже, предметом спору у цій справі є застосування відповідачем показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік, який передував призначенню пенсії за вислугу років, що позивач вважає неправомірним, враховуючи призначення пенсії за віком у 2015 р.

З урахуванням встановлених у справі обставин, вирішивши питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стосовно дотримання строку звернення до суду з цим адміністративним позовом суд зазначає, що за приписами ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи, що відповідь на звернення позивача відповідач направив 14.12.2015 р., а позивач з цього приводу звернувся до суду з цим позовом 14.01.2016 р. відповідно до відмітки на позовній заяві, суд дійшов висновку про дотримання позивачем передбаченого законом строку звернення до суду.

Стосовно суті спору суд зазначає, що у частині першій статті 9 Закону України № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до УПФ із заявою про призначення іншого виду пенсії, яка передбачена іншим законом.

Тобто, позивачу у 2007 році призначено пенсію за вислугу років згідно з пунктом е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Що стосується заяви позивача до відповідача у 2015 році, то в даному випадку мало місце звернення за призначенням пенсії за віком згідно з вимогами Закону № 1058-ІV вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років у 2007 році, за заявою позивача її виплата була припинена, оскільки позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких умов пенсія за віком на умовах Закону України № 1058-ІV у 2015 році була призначена вперше, через що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

При цьому суд зазначає, що доводи позивача узгоджуються із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 р. у справі №21-612а/14.

За таких обставин заявлені у справі позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір 551,20 грн. (а.с. 1).

Клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України закріплено одну із засад судочинства, а саме ? рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача, сплачений останнім при звернені до суду судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 30.06.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Вступна та резолютивна частини виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені під час судового розгляду 01.02.2016 р. Повний текст постанови виготовлено 04.02.2016 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Л.Шалпегіна