Справа № 815/6681/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6681/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Сороки М.О.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою приватного багатопрофільного підприємства „Агросвіт” на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі № 815/6681/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області до приватного багатопрофільного підприємства „Агросвіт” про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області звернулося в суд з позовом до приватного багатопрофільного підприємства „Агросвіт”, в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах у розмірі 9404,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не сплачує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, чим порушує вимоги п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: за період з 25.06.2013 року по 25.08.2013 року та з 25.01.2014 року по 25.02.2014 року Відповідачем не відшкодовуються суми витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, в результаті чого Відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за Списком № 2 в розмірі 9404,80 гривень. Зазначена сума заборгованості Відповідачем до теперішнього часу не сплачена, а тому Позивач просить стягнути вказану заборгованість в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, позов задоволений. Стягнуто з приватного багатопрофільного підприємства «Агросвіт» на користь управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за Списком № 2 в розмірі 9404,80 гривень (дев'ять тисяч чотириста чотири гривні 80 копійок).

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями приватне багатопрофільне підприємство „Агросвіт” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватне багатопрофільне підприємство „Агросвіт” перебуває на обліку управлінні Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, як платник страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області були здійснені фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, пункту „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за період з 25 червня 2013 року по 25 серпня 2013 року та з 25 січня 2014 року по 25 лютого 2014 року в розмірі 9404,80грн. працівникам приватного багатопрофільного підприємства „Агросвіт”.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що вимоги позивача про покриття витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за списком №2 є правомірними, а за приватним багатопрофільним підприємством „Агросвіт” рахується заборгованість.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення”.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткосового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Також, слід зауважити, що порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано розділом 6 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, згідно якого відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України та результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства і організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій особам, які мають на це право, у тому числі призначених згідно статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та не звільняє підприємства від сплати збору на відшкодування виплачених Пенсійним фондом пільгових пенсій.

Отже, вимоги позивача про покриття витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за списком №2 є правомірними.

За приватним багатопрофільним підприємством „Агросвіт” рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за період з 25 червня 2013 року по 25 серпня 2013 року та з 25 січня 2014 року по 25 лютого 2014 року в розмірі 9404,80грн., що підтверджується розрахунком уточненого боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного багатопрофільного підприємства „Агросвіт” відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: