Справа № 363/4687/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 363/4687/15-а Суддя доповідач Межевич М.В.
У Х В А Л А

04 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Межевич М.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТА НОВИВ:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року позов залишено без розгляду. Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження та надано тридцятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

На виконання наведеної ухвали позивач надіслав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку, яке містить ідентичне формулювання причин пропуску строку як і апеляційна скарга.

Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу позивача без руху, звертав увагу на те, що жодних доказів того, що позивач про оскаржувану ухвалу дізналася від квартирантів 28.12.2015 (докази отримання конверта квартирантами, догорів оренди квартири, інформацію про цих осіб тощо) до суду надано не було. У зв'язку з цим, в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року було наголошено на тому, що позивачу необхідно надати саме докази отримання оскаржуваного рішення суду. При цьому варто наголосити на тому, що саме лише констатування факту отримання оскаржуваного рішення від сторонніх осіб в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку не можна розцінювати як належний доказ по справі.

Крім того, варто наголосити на тому, що судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було надіслано на адресу, вказану в позовній заяві: м. Вишгород, вул. Симоненка, 7-70 (цю ж адресу вказано і в апеляційній скарзі). З урахуванням цього, апеляційному суду не є зрозумілим, яким чином у квартирі, що зазначена як місце проживання позивача, перебували «квартиранти» та як ці особи могли отримати рекомендовану кореспонденцію позивача.

Таким чином, на виконання вимог ухвали апеляційного суду позивачем не було надано доказів, які б дали змогу стверджувати про те, що оскаржувану ухвалу отримано позивачем саме 28.12.2015.

З огляду на викладене, підстав для поновлення позивачу строку апеляційного оскарження немає.

Зі змісту абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС вбачається, що якщо вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КАС, слід відмовити, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не підтверджені належними доказами, а отже не можуть бути визнані поважними.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 187, 189, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення суб'єкта владних повноважень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя М.В. Межевич