Справа № 808/461/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/461/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

04 лютого 2016 року

Справа № 808/461/16

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Каракуша С.М., перевіривши матеріали адміністративного

позову: Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянськ та Бердянському районі Запорізької області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроюгсервіс»

про: відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Пенсійного фонду України в м. Бердянськ та Бердянському районі Запорізької області звернулось із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроюгсервіс» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 275 грн. 38 коп. за період вересень-грудень 2015 року та січень 2016 року.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з чим підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання суб’єктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2016 року – 1378 грн.

Враховуючи, що позивачем в адміністративному позові заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроюгсервіс» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 275 грн. 38 коп., суддя приходить до висновку, що судовий збір, який позивач повинен був сплатити при зверненні до суду за вимогами майнового характеру, становить 1378 грн.

В порушення вказаних вимог, позивачем судовий збір за подання адміністративного позову не сплачено.

Разом із адміністративним позовом позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік не затверджено, органи пенсійного фонду працюють по тимчасовому кошторису на 1 квартал 2016 року та кошти на сплату судового збору не виділені, оскільки до 01.09.2015 Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від його сплати.

Розглянувши вказане клопотання, суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про звільнення від оплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічна норма міститься в статті 8 Закону України «Про судовий збір» згідно якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

При вирішенні таких клопотань, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору. Також стаття 88 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована і до юридичних осіб ( зокрема до громадських організацій), якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.

При цьому, з огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке він реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім’ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім’ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що позивачем не надано належних доказів майнового стану, який би позбавляв можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством України розмірі або відсутність достатніх коштів на рахунках позивача для оплати судових витрат.

Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Вносячи зміни до Закону України «Про судовий збір» та виключаючи органи Пенсійного фонду України зі списку осіб, які звільняються від сплати судового збору, законодавець висловив певну волю, яка полягає у тому, що вказані органи повинні сплачувати судовий збір без будь-яких виключень. При цьому звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов’язком суду.

В даному випадку, держава взяла на себе зобов’язання забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору. Обмежене фінансування бюджетної установи або відсутність відокремленого виду видатків у відповідному кошторисі не є підставою для звільнення такої установи від сплати судового збору, оскільки свідчать не про скрутний фінансовий стан сторони по справі, а про відсутність належної взаємодії між державними органами під час бюджетного процесу.

Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області звертається до суду з позовом як суб'єкт владних повноважень, а тому обставини, пов'язані з його фінансуванням, так само як і відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

На підставі викладеного, суддя не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання та звільнення Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області від сплати судового збору з підстав, наведених позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроюгсервіс» про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 29 лютого 2016 року .

Роз’яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша