Справа № 0811/1905/2012
Суддя: Яковлєва М. С.
Дата ухвалення: 2012-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
Справа № 0811/1905/2012
Номер провадження №2-а/0811/60/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2012

м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого судді Яковлєвої М.С.

при секретарі Гайванюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому вказує, що 04.05.2012 року вона звернулась до з письмовим клопотанням до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області в порядку ст. 21 ЗУ Про поховання та похоронну справуз проханням надати дозвіл на перепоховання своєї матері ОСОБА_3, яка померла 23.07.1974 року і при житті виявила побажання бути похованою поруч зі своїм чоловіком ОСОБА_4 на кладовище в с. Грізне Вільнянського району Запорізької області. До клопотання додала свідоцтво про смерть ОСОБА_3, свідоцтво про народження ОСОБА_1, та висновок санстанції. При цьому нею було повідомлено про причини перепоховання. Листом від 16.05.2012 року № 01-31/200 відповідачем було їй повідомлено, що для розгляду її заяви необхідно додати лікарське свідоцтво про смерть та обґрунтувати причини перепоховання, також було повідомлено про розгляд її заяви на виконкомі сільської ради 12.06.2012 року. Лікарське свідоцтво про смерть матері було здано до ОСОБА_2 сільської ради на підставі якого було видано свідоцтво про смерть. 13.06.2012 року її представнику було повідомлено про рішення за її заявою, згідно якого їй було відмовлено з тих підстав, що нею не було надано лікарське свідоцтво про смерть. Вважає, що дії відповідача субєкта владних повноважень порушують її права на виконання волевиявлення померлої матері та положень ст. 6,21 ЗУ Про поховання та похоронну справу. Також в позові зазначає, що на її колгоспному дворі у садочку по вул. Набережна, 98, с. Грізне знаходиться могила ОСОБА_5 місяць народження та смерті липень 1957 року. тобто могила заходиться не на кладовищі, що суперечить нормам моралі та положенням ЗУ Про поховання та похоронну справу. Відповідач також відмовляється надати їй дозвіл на перепоховання вказаної особи та надати місце на кладовищі для перепоховання з комплексом заходів та обрядових дій. Просить визнати протиправними дії відповідача по вимаганню з неї надати лікарське свідоцтво про смерть та обґрунтувати причини перепоховання. Зобовязати відповідача розглянути її заяву про перепоховання її матері та надати дозвіл на перепоховання померлої 23.07.1974 року ОСОБА_3, яка про житті виявила побажання бути похованою поруч з своїм чоловіком, який помер раніше ОСОБА_4, в межах одного кладовища в с. Грізне, Вільнянського району Запорізької області. Зобовязати відповідача розглянути її заяву та надати дозвіл на перепоховання останків ОСОБА_5 місяць народження та смерті липень 1957 року на кладовищі с. Грізне Вільнянського району Запорізької області поруч з її померлими батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

25.06.2012 року позивачем надано збільшену адміністративну позовну заяву, в якій крім основних позовних вимог, вона просить також визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 34 від 12.06.2012 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі за участю її представника.

Представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні обставинам викладеним в адміністративному позові. Вказав, що виконати вимогу ОСОБА_2 сільської ради щодо надання лікарського свідоцтва про смерть він не мав змоги, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_3 було видано на підставі лікарського свідоцтва про смерть, яке так і залишилось у сільській раді, внаслідок чого він не має можливості його надати. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Вільнянського району Запорізької області в судове засідання не зявились, надали заяву, в якій просять справу розглядати без участі їх представника просять відмовити в задоволенні адміністративного позову. Надали заперечення, в яких вказують, що з позовними вимогами не згодні, оскільки відповідно до п. 2.12 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань затвердженого Держитлокомунгоспом України від 19.11.2003 р. № 193 перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках при наявності обґрунтованої причини. Для прийняття рішення щодо здійснення перепоховання останків, померлого користувач місця поховання подає такі документи: заяву користувача з обґрунтуванням причин перепоховання; висновок місцевого закладу санепідемслужби про можливість ексгумації; лікарське свідоцтво про смерть; дозвіл виконавчого органу відповідної сільської. Селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. За результатами розгляду виносить рішення про перепоховання, або письмова відмова. Вважають, що вимагання з позивача надати лікарське свідоцтво про смерть та обґрунтування причин перепоховання є законними та відповідають чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ Про перепоховання та похоронну справу, перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмово звернення особи, яка здійснила перепоховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. У позивача не має та не надано ніяких документів, підтверджуючих факт поховання її батька на кладовище с. Грізне. Також вказують, що перепоховання згідно чинного законодавства здійснюється шляхом переміщення трупа померлого від місця, де наступила смерть, до місця поховання (другий район, область, місто). Натомість здійснення перепоховання в межах одного кладовища не передбачено. Щодо знаходження в колгоспному дворі у садочку по вул. Набережна, 98 с. Грізне могили ОСОБА_5, що підтверджується нібито фотографіями наданими позивачем відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставинами, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. А тому фотографії, які надані позивачем не несуть в собі інформацію щодо знаходження могили саме у садочку. А тому не можуть бути взяті до уваги судом. Просять в адміністративному позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він був в с. Грізне Вільнянського району Запорізької області на по вул. Набережна, 98, де у садочку фотографував місце, де знаходиться могила ОСОБА_5. Дана могила знаходиться неподалік від огорожі у садочку. Там стоїть деревяний хрест на відстані чотирьох метрів від огорожі.

Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані позивачем документи та надані відповідачем заперечення, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку:

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 304507, виданого ОСОБА_2 сільзагсом Вільнянського району Запорізької області, мати позивача ОСОБА_3 померла 23.07.2012 року у віці 71 рік, причина смерті серцево-судинна недостатність ІІІ ступеню. (а.с. 7).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_10 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії VІІ-УР № 0798298, де в графі мати записана ОСОБА_3. (а.с. 8)

Відповідно до витягу з книги обліку приходу і видатку свідоцтв про народження, встановлення батьківства, шлюб і смерть від 01.01.1971 р., свідоцтво про смерть ОСОБА_3 було видано під розписку позивачу ОСОБА_1 26.07.1974 року (а.с. 55)

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 дійсно 04.05.2012 року звернулась до ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області з клопотанням про надання дозволу на перепоховання її матері ОСОБА_3, померлої 23.07.1974 року в межах одного кладовища, поруч з могилою її батька. (а.с. 6);

Листом від 16.05.2012 року за № 01-31/200 ОСОБА_2 сільська рада повідомила позивача ОСОБА_1 про необхідність надання до розгляду заяви та прийняття рішення на засіданні виконавчого комітету лікарського свідоцтва про смерть померлої та обґрунтувати причини перепоховання. (а.с. 10)

Відповідно до відповіді наданої позивачу від 04.05.2012 р за № 02/298, ДЗ Вільнянська районна санітарно-епідеміологічна станція Запорізької областіне заперечує проти перепоховання померлої ОСОБА_3 до міста поховання ОСОБА_4 в межах одного кладовища с. Грізне ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області при наступних умовах: до проведення перепоховання необхідно надати дозвіл на перепоховання останків з ОСОБА_2 сільської ради; ексгумацію бажано провести в прохолодний період року на протязі однієї доби в присутності медичного працівника; вийняту з могили труну встановити в деревяний ящик. Проміжок між стінками труни і ящика заповнити матеріалом, який добре поглинає вологу. Якщо труна вже зруйнована, останки померлої переклати в нову труну і закрити щільно кришкою; могилу після ексгумації продезінфікувати хлорним вапном, негайно засипати, а поверхню ґрунту розрівняти і засіяти травою. (а.с. 9)

19.06.2012 року за вих. № 01-31/243 позивачу ОСОБА_1 відповідачем було надіслано копію рішення ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 34, гдіно якого їй було відмовлено в проведенні перепоховання останків померлої матері ОСОБА_3 на кладовищі села Грізне, розташованого на території ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області. (а.с. 17).

Відповідно до виписки з державної земельної книги Вільнянського району Запорізької області на території ОСОБА_2 сільської ради нараховується 8 кладовищ загальною площею 5,7 га. (а.с. 56)

Згідно Інформації про перепоховання, наданої ОСОБА_2 сільською радою, повідомляється, що відповідно до Закону України Про перепоховання та похоронну справузаявником не надане лікарське свідоцтво про смерть особи, останки якої будуть перепоховуватись та необґрунтовано причини перепоховання. Також зазначено, що при виїзді на кладовище було встановлено, що мати та батько поховані в с. Грізне на одному кладовищі, в одному ряді та через три могили одне від одного, тобто на відстані приблизно 8 метрів, між могилами, де похований батько заявника з однієї сторони відстань 1,6 метра, а з другої сторони відстань - 0,8 метра. Відповідно до вимог інструкції про порядок поховання, утримання кладовищ і організацію ритуального обслуговування в населених пунктах України від 03.03.1995 року № 10 зазначено, що по нормам могила від могили повинна бути на відстані не менше ніж 0,50 метра, ширина могили 1 метр. При перепохованні ці параметри будуть порушені. (а.с. 58).

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 йому особисто було відомо про те, що його баба ОСОБА_3 перед смертю виявила побажання бути похованою поруч зі своїм чоловіком ОСОБА_4. Після його смерті вона навіть залишила місце біля його могили. Але при її похоронах у 1974 році внаслідок того що її донька ОСОБА_1 була дуже засмучена смертю своєї матері, не звернула увагу на її місце поховання, що призвело до того, що ОСОБА_3 була похована в іншому місці.

20.08.2012 року на виконання ухвали суду від 12.07.2012 року, комісією в складі ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_11, спеціаліста землевпорядної служби сільської ради ОСОБА_12 та депутата ОСОБА_13 було проведено огляд місця по вул. Набережній, 76, в с. Грізне Вільнянського району Запорізької області, де знаходиться намогильна споруда невідомій особі, рік поховання якої також невідомий. (а.с. 76)

А згідно наданих позивачем фотографій, могила ОСОБА_5 знаходиться біля будинку в садку помешкання ОСОБА_1 по вул. Набережній, 98, с. Грізне Вільнянського району Запорізької області, з яких вбачається надмогильна споруда з табличкою з надписом ОСОБА_5, рік народження та смерті липень 1957 (а.с. 99)

З фотографії із зображенням могили ОСОБА_3 вбачається, що дана могила знаходиться за межами кладовища так, як ніяких могил поруч немає, тому суд критично відноситься до наданої відповідачем інформації про перепоховання, оскільки там зазначено, що могила ОСОБА_3 знаходиться на одному кладовищі, через три могили одне від одного на відстані приблизно 8 метрів. (а.с. 100).

Посилання представника позивача ОСОБА_8 на той факт, що лікарське свідоцтво про смерть було надане ОСОБА_2 сільській раді, і тому вимога щодо зобовязання ОСОБА_1 надати дане є протиправною, підтверджується також відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, згідно якої смерть ОСОБА_3 було зареєстровано Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради за актовим записом № 15 від 26.07.1974 року. Також з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що воно скріплене печаткою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 7)

Відповідно до норм Конституції та діючого законодавства України судом встановлено наступне:

В статті 144 Конституції України зазначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи Законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про поховання та похоронну справу, поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб'єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об'єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Стаття 2 цього Закону передбачає, що волевиявлення громадянина щодо ставлення до його тіла після смерті - бажання, виражене в усній (у присутності свідків) або в письмовій формі, завіреній в установленому законодавством порядку; - користувач місця поховання (місця родинного поховання) це особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону;

Крім того, відповідно до ст. 6 цього Закону усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене у: згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину; згоді чи незгоді на вилучення органів та/або тканин тіла; побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації; дорученні виконати своє волевиявлення певній особі; іншому дорученні, що не суперечить законодавству. Контроль за виконанням волевиявлення громадян про належне ставлення до їхнього тіла після смерті в частині щодо згоди на проведення патолого-анатомічного розтину, на вилучення органів та/або тканин тіла здійснюється згідно з законодавством відповідними органами виконавчої влади та виконавчими органами сільських, селищних та міських рад у межах їх повноважень. Дії щодо тіла померлого повинні здійснюватися в повній відповідності з волевиявленням померлого, якщо не виникли обставини, за яких виконання волевиявлення померлого неможливе.

Ст. 8 цього ж Закону передбачає, що організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері житлово-комунальної політики України, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Відповідно до порядку утримання кладовищ та інших місць поховань затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 р. за № 193 під подвійне поховання передбачені такі стандарти: площа земельної ділянки 4,3 м2 , довжина земельної ділянки -2,2 м, ширина - 2,2 м, довжина могили 2м, і ширина - 1 м. Тобто при перепохованні ОСОБА_3 дані параметри порушені не будуть, оскільки як встановлено комісією ОСОБА_2 сільської ради при виїзді на кладовище с. Грізне між могилами, де похований ОСОБА_4 з однієї сторони відстань 1,6 м. а з іншої 0,8 м.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державного управління, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та в спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Суд у вирішені справи додатково керується ст. 8 КАС України, у відповідності до якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Презумпція вини встановлена вищезазначеною статтею, покладає на субєкта владних повноважень обовязок довести правомірність своїх дій. Зважаючи на те, що представник відповідача у судове засідання не зявився, надав свої заперечення до позову, при цьому належних та допустимих доказів суду не надав, а повідомлені позивачем обставини та надані ним докази, не викликають обґрунтованого сумніву, суд вважає заявлені позивачем вимоги законними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19,144 Конституції України, ст. 1, 2, 6, 8 Закону України Про перепоховання та похоронну справу, ст.ст. 2, 4, 6-12, 17, 18, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати дії відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо вимоги з ОСОБА_1 лікарського свідоцтва про смерть протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 34 від 12 червня 2012 року, за яким відмовлено громадянці ОСОБА_1 в проведенні перепоховання останків померлої матері ОСОБА_3 на кладовищі села Грізне, розташованого на території ОСОБА_2 сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Зобовязати орган місцевого самоврядування ОСОБА_2 сільську раду Вільнянського району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на перепоховання останків ОСОБА_3, померлої 23.07.1974 року, поруч з своїм чоловіком ОСОБА_4 в межах одного кладовища в с. Грізне Вільнянського району Запорізької області.

Зобовязати орган місцевого самоврядування ОСОБА_2 сільську раду Вільнянського району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на перепоховання останків ОСОБА_5, померлої у липні 1957 року на кладовищі в с. Грізне Вільнянського району Запорізької області поруч з її померлими батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було ухвалено без участі осіб, що беруть участь у справі, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_14
судді