Справа № 826/25723/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Констракшн" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіал Констракшн", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податковою декларацією та неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року, зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Констракшн» за червень 2015 року датою її фактичного отримання контролюючим органом - 18 липня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що податкова декларація за червень 2015 року була заповнена з порушенням законодавчих вимог, а саме, товариство вказало у своїй звітності невідповідне найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, та не зазначило ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки посадової особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку (головного бухгалтера).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперіал Констракшн" було подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року. Зазначена податкова звітність була отримана відповідачем 18 липня 2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції № 2, надісланою позивачу в якості підтвердження отримання поданих ним документів.

Листом від 23 липня 2015 року за № 12171/10/26-55-15-06 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивача про невизнання поданої ним податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в якості податкової звітності у зв'язку з її заповненням з порушенням встановлених вимог, а саме, товариство вказало у своїй звітності невідповідне найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, та не зазначило ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки посадової особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку (головного бухгалтера).

Так, 19 серпня 2015 року товариством було повторно направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року на адресу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Листом від 21 серпня 2015 року за № 16497/10/26-55-15-01 відповідач повідомив товариство про невизнання зазначеної податкової звітності з підстав, аналогічних тим, що були викладені в листі № 12171/10/26-55-15-06 від 23 липня 2015 року.

У зв'язку з цим, 02 вересня 2015 року позивачем втретє було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року на адресу відповідача.

Однак, листом від 03 вересня 2015 року № 18101/10/26-55-15 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повторно повідомило товариство про невизнання такої звітності з підстав, аналогічних тим, що були викладені в попередніх листах контролюючого органу.

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що податкова декларація Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Констракшн" за червень 2015 року, за своїм змістом відповідає вимогами Податкового кодексу України. Відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем порушень п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, як, зокрема, найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови

Як вбачається з матеріалів справи позивачем в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, була зазначена позивачем як ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність невизнання відповідачем поданої товариством податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в якості податкової звітності на підставі невідповідності найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне:

Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04 грудня 2015 року, повним найменуванням відповідача є Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а скороченим - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Вимогами ДСТУ 3582-97 «Інформація та документація. Скорочення слів в українській мові у бібліографічному описі. Загальні вимоги та правила», допустимим є скорочення «р-н» від слова «район».

Так, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції дійшов вірного твердження, що визначення в поданій звітності найменування контролюючого органу як ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві дає безсумнівну можливість ідентифікувати відповідний податковий орган, до якого подається така звітність, що відповідає меті закріплення в п. 48.3 статті 48 ПК України такого обов'язкового реквізиту податкової декларації.

Крім того, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність невизнання відповідачем поданої товариством податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в якості податкової звітності на підставі незазначення в ній ініціалів, прізвища та реєстраційного номера облікової картки посадової особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку (головного бухгалтера), оскільки:

Відповідно до пп. 48.5.1 п. 48.5 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Підпис відповідальної за ведення бухгалтерського обліку особи, а відповідно й зазначення її ініціалів, прізвища та реєстраційного номера облікової картки, вимагається лише пп. 48.5.1 п. 48.5 статті 48 ПК України і виключно в разі якщо керівник платника податку самостійно не веде бухгалтерський облік та подає податкову декларацію.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки позивача № 20/11-1 від 20 листопада 2015 року, наведена інформація в якій жодним чином не була спростована відповідачем, відповідальною в TOB «Імперіал Констракшн» особою за ведення бухгалтерського обліку є особисто його директор Храпач Р.І. Посада головного бухгалтера або будь-яка інша посада, що передбачає відповідальність за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності не передбачені штатним розписом TOB «Імперіал Констракшн».

Також, колегія суддів зазначає, що такі реквізити як ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки посадової особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку (головного бухгалтера), згідно приписами п. 48.3 статті 48 ПК України не є обов'язковими реквізитами податкової декларації, а тому, відповідно до п. 49.8 статті 49 ПК України, їх наявність не підлягає перевірці до прийняття податкової декларації з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та про необхідність його задоволення.

Відповідачем у відповідності до положень ч.2 ст.71 КАС України не надано належних доказів правомірності його дій та рішення про невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань в Державний бюджет України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 679 грн. 60 коп. (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять гривень шістдесят копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст складено 05.02.16 р.

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.