Справа № 308/8768/15а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 р. Справа № 876/12422/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Громадської організації «Ужгородська громадська рада» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2015 року про залишення позову без розгляду у справі №308/8768/15-а за позовом Громадської організації «Ужгородська громадська рада» до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Будинковий комітет «Л.Толстого, №31» про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

22.07.2015р. Громадська організація «Ужгородська громадська рада» (далі - Громадська організація), звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Будинковий комітет «Л.Толстого, №31», просила скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 22 липня 2015 року «Про проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг».

04.08.2015р. Громадська організація «Ужгородська громадська рада» (далі - Громадська організація), звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, просила скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 29 липня 2015 року «Про деякі питання організації відбору суб'єктів господарювання з надання житлово-комунальних послуг» №243 та рішення конкурсної комісії від 31.07.2015р.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2015р. справи за вказаними позовами об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015р. адміністративний позов Громадської організації «Ужгородська громадська рада» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Громадська організація подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015р. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач не прибув у судове засідання 05.11.2015р., оскільки був задіяний на сесії Ужгородської міської ради, що є загальновідомим фактом та підтверджується повідомленням з офіційного сайту Ужгородської міської ради від 04.11.2015р. Суд першої інстанції не з'ясував поважності неявки позивача у судове засідання та прийняв передчасне рішення. Окрім того, повідомлення про вручення, на які покликається суд, отримано ОСОБА_4, яка є представником третьої особи - будинкового комітету «Л.Толстого,№31».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання представник позивача повторно не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічно, п.4 ч.1 ст.155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності

На підставі аналізу вказаних норм колегія суддів приходить до висновку, що підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

В силу роз'яснень Вищого адміністративного суду України щодо розуміння «повторне нез'явлення», використовуючи лінгвістичне (мовознавче) тлумачення нормативно-правових актів, який охоплює собою семантичне, фразеологічне і етимологічне тлумачення (використовується для з'ясування значення слів з урахуванням їх походження) зазначив, що «повторне нез'явлення» можна вважати лише неявку позивача на два чи більше судових засідання підряд: вчинення однієї і тієї ж дії підряд два або більше разів.

При цьому колегія суддів зауважує, що поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Для висновку суду про належне повідомлення сторін про розгляд справи на час такого розгляду у матеріалах останньої мають бути відомості, які б це підтверджували, в іншому випадку - розгляд справи відкладається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.12.2009р (справ №21-1696во9).

Відповідно до положень ст.33 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Таким чином, повістка про виклик є письмовою формою судового виклику, а наведені норми законодавства зобов'язують суд при підготовці адміністративної справи до судового розгляду вжити необхідних заходів для виклику на судовий розгляд осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про те, чи була особа, яка бере участь у справі, належно повідомлена про судовий розгляд, суд повинен ретельно перевірити відомості про судові виклики та повідомлення осіб, зокрема, чи є розписки про одержання повісток.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2015р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю як голови громадської ради у засіданні Ужгородської міської ради, яке призначено на 05.11.2015р. о 10 год. (а.с.122).

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 05.11.2015р. розгляд справи відкладено на інший термін у зв'язку з неявкою сторін, про дату та час наступного судового розгляду справи сторони будуть повідомленні додатково (а.с.125).

При цьому в матеріалах справи відсутні повістки про виклик в судове засідання на 02.12.2015р., а з наявних рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, поданих 26.11.2015р. (а.с.126-127), неможливо встановити, які саме документи направлялись сторонам.

Окрім того, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване Громадській організації «Ужгородська громадська рада», видано за довіреністю ОСОБА_4, яка згідно з Довіреністю №1 від 06.03.2015р. (а.с.62) є представником Будинкового комітету «Л.Толстого, №31», а не представником позивача. Вказане підтверджується також листом Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 13.01.2016р. та Довідкою Громадської організації «Ужгородська громадська рада» від 26.01.2016р., поданих представником позивача у суд апеляційної інстанції.

На підставі аналізу норм законодавства та матеріалів справи колегія суддів приходить до переконання, що оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки заявленому клопотанню представника позивача щодо причин його неприбуття в судове засідання 05.11.2015р., а відомості про надіслання повістки про виклик позивача в судове засідання на 02.12.2015р. у матеріалах справи відсутні, що є підставою вважати, що такий не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки представника позивача в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 204 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Ужгородська громадська рада» задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2015 року про залишення позову без розгляду у справі №308/8768/15-а скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 04.02.2016р.