Справа № 805/112/16-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/112/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 р. Справа № 805/112/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» до Межрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання недійсною та скасування податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до Межрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання недійсною та скасування податкової консультації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що підприємство звернулося листом до відповідача в якому просило надати роз’яснення, чи правомірне застосування ПАТ «НКМЗ» приписів пункту 189.1 ст.189 Податкового кодексу України для визначення бази оподаткування при нарахуванні податкових зобов’язань з ПДВ у разі здійснення операцій з безоплатної передачі товарів(робіт, послуг), а також чи потрібно нараховувати додаткові зобов’язання по операціях з безоплатної передачі товарів у разі якщо при придбанні таких товарів позивачем не було відображено податковий кредит.

Представник позивача до судового засідання не з’явився, через відділ діловодства суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив позовні вимог задовольнити, присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійснені витрати на сплату судового збору.

Представник відповідача до суду з’явився, через відділ діловодства суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, також надав заперечення в якому зазначив, що податкова консультація надана з урахуванням діючого законодавства та не суперечить йому. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12 жовтня 2015 року позивач звернувся із листом №2109 про надання податкової консультації в якому просило надати відповідь, чи правомірна позиція підприємства, в частині застосування п.189.1 ст.189 ПКУ для визначення бази оподаткування при нарахуванні податкових зобов’язань з ПДВ у разі безоплатної передачі товарів (робіт, послуг); чи потрібно нараховувати податкові зобов’язання по операціях з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), у разі якщо при придбанні таких товарів (робіт, послуг) не було відображено податковий кредит.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України контролюючі органи за зверненням платників податків надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України).

Пунктом 53.3 ст. 53 ПК України передбачено, що платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Таким чином Податковим кодексом України передбачено право платника податків оскаржувати податкову консультацію і встановлені правові наслідки визнання податкової консультації недійсною (скасування).

Надаючи оцінку оскаржуваній податковій консультації з точки зору відповідності її вимогам Податкового кодексу України суд бере до уваги, що згідно п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України безоплатно наданими товарами, роботами, послугами є товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Згідно п.14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;

д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;

е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням;

Згідно пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до вимог п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України встановлено, що уразі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.5 ст.198 цього Кодексу передбачено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що податкова консультація суперечить нормам Податкового кодексу України, та надана без урахування положень п.198.5 ст.198 та п.189.1 ст.189 цього Кодексу.

Також, судом встановлено, що Межрегіональним головним управлінням ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників не надано відповідь на питання: чи потрібно нараховувати податкові зобов’язання по операціях з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), у разі якщо при придбанні таких товарів (робіт, послуг) не було відображено податковий кредит.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» до Межрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання недійсною та скасування податкової консультації задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (код ЄДРПОУ 05763599) судові витрати у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань із Межрегіонального головного управління ДФС – Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 – денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кошкош О.О.