Справа № 466/6631/15-а
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6631/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, інспектора Надвірнянського ВДАІ УМВС України у Івано-Франківській області Олійника Дмитра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, інспектора Надвірнянського ВДАІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №511906, яка винесена інспектором Надвірнянського ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 07 липня 2015 року, його, позивача, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнуто до відповідальності у виді штрафу в розмірі 333 грн. за те, що 07 липня 2015 року близько 07 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, їдучи з м. Львова до населеного пункту Ворохта, у м. Надвірна по вул. Шухевича він здійснив проїзд без зупинки руху на вказаній ділянці, чим порушив вимогу дорожнього знаку п. 3.41 «Контроль» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Він, ОСОБА_1, надав пояснення інспектору, що на даній ділянці дороги він рухався повільно, виконуючи правила дорожнього руху і не мав наміру їх порушувати. Підїжджаючи до місця зупинки, знизив швидкість тому, що спереду їхав мікроавтобус, який уповільнив свій рух. Зліва від нього побачив працівника міліції з автоматом в руках, а за його спини на проїжджу частину вийшов інспектор. Так як, попередньо на дорозі слідування у м. Івано-Франківськ автомобіль був оглянутий інспектором ДАІ та проведено перевірку документів, він був ознайомлений про відпрацювання «Плану перехват» та через це його увага при обмеженій видимості позаду мікроавтобуса тимчасово була зосереджена на працівниках міліції. Відтак знаку у полі видимості не було, але якби інспектор не наближався до його автомобіля (що тимчасово відволікло його) він б мав час та простір для подальшого реагування на знак, коли він появився в полі його зору. Однак висловлені ним, позивачем, доводи до уваги взяті не були.

Подальша поведінка інспектора щодо нього була, мяко кажучи, нахабною. Складання протоколу привело його в шок та викликало обурення. Інспектор почав ображати його гідність та принижувати його, називаючи «проблемною людиною в житті, сімї та взагалі в соціумі». Після таких слів в розмову почали втручатися його пасажири, роблячи зауваження стосовно поведінки інспектора. Спілкуючись з інспектором ДАІ доволі тривалий час, він зауважив, що не всі автомобілі проводять зупинку перед встановленим знаком 3.41, але це і не дивно, у звязку з обмеженою видимістю з позаду інших автомобілів. Також через те, що знак не був належним чином розташований (правила розташування дорожніх знаків 10.1.1, 10.2.9), а саме на землі спертий на якусь опору.

На вказані ним, ОСОБА_1, так звані «порушення» з боку інших водіїв та зауваження щодо контролю на дорозі, що не здійснювався через те, що з двох правоохоронців - інспектор на посту тільки один, і то який був зайнятий написанням протоколу, реагування не було.

Другий інспектор приїхав за декілька хвилин на цивільному автомобілі та приступив до роботи, зупинив одного водія, котрий уповільнив швидкість руху, але не зупинився на знак 3.41, зробив йому усне попередження та побажав щасливої дороги, про що повідомив його пасажирів, а інспектор Олійник Д.В. натомість голосно промовив до пасажирів його автомобіля та другого інспектора, що зробив би так само, якщо б він, позивач, його попросив. Такі слова інспектора викликали в нього обурення та він пригадав останньому, що так і було, на що отримав відповідь, що він «брехун».

Дана подія тривала біля однієї години. Це зайняло час у нього і його пасажирів, які змушені були це все спостерігати і чути нахабне поводження працівника ДАІ, що явно виходило за рамки допустимих норм поведінки працівника міліції. На його зауваження щодо автомобілів, які не спинялися на знак 3.41 та віталися з інспектором подаючи звукові сигнали, що заборонено згідно ПДР, а з декотрими учасниками дорожнього руху інспектор Олійник Д.В. взагалі, вітався жартома віддаючи честь - не реагував і глузував з нього.

В п.17.2 ст. 17 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» зазначено, що працівникам підрозділів ДПС у взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху забороняється: звертатися до учасників дорожнього руху на «ти»; використовувати погрозливі чи образливі жести; допускати при спілкуванні надмірний тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, образливі вирази або репліки, погрози; пред'являти неправомірні та незаслужені звинувачення.

Даним працівником не було дотримано п. 6.10. постійно контролювати дотримання учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху згідно Наказу про «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України» від 27.03.2009 року №1111, а також п. 6.7. - організовувати безпечний та безперешкодний дорожній рух, згідно даної інструкції.

Його пасажири, як свідки даних подій своїм підписом підтвердили надані ним пояснення щодо протоколу на зворотній стороні оригіналу протоколу.

Вважає, що даний протокол складений необґрунтовано, таким що не відповідає нормам КУпАП та винесеним з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей ст. 7, ч. 1 ст. 9, 23, 33, 245, 247, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є скоєння адміністративного правопорушення, а підставою для закриття провадження є відсутність події і складу адміністративного правопорушення. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Під час зупинки та складання протоколу з боку інспектора були допущені наступні порушення:

протокол складено з грубим порушенням пункту 1.6. розпорядження МВС України №466 від 21.05.2009, за яким передбачено «Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо)» відсутні будь-які інші докази допущення мною правопорушення

в графі протоколу «свідки чи потерпілі» внесенні свідчення свідка прізвище якого, прочитати неможливо, в ст. 256 КУпАП чітко визначені вимоги щодо правильності складання протоколу. Також даний факт є порушенням п. 11.17 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 №77 (далі «Інструкція №77»)

вписано неправдиві відомості щодо свідка місцем його проживання вказано адресу, за якою знаходиться юридична особа (Надвірнянський РВ УМВС м. Надвірна вул. Шевченка, 3) при цьому не зазначено, що це місце роботи. Такі дії свідчать про намагання приховати службове становище свідка через усвідомлення того, що при виконанні службових обовязків працівник МВС не може бути свідком. Відповідно до п. 4 ст. 20 Закону України «Про міліцію» ніхто не має права покласти на працівника міліції виконання обовязків, не передбачених чинним законодавством. Показів даний свідок не надав, а лише своїм підписом підтвердив складання протоколу чим було порушено ст. 251, 252 КУпАП.

Крім того, інспектор ДАІ відмовився записувати пасажирів його автомобіля в якості свідків стверджуючи, що вони є зацікавленими особами, чим грубо знехтував ст. 272 КУпАП.

Починаючи складати протокол, інспектор ДАІ озвучив суму штрафу 256 грн., але згодом її було змінено на 333 грн. На його думку, зміна розміру штрафу мотивована тим, що він, ОСОБА_1, почав вимагати пояснень та підставу винесення штрафу, а також вимагати в працівника ДАІ аркуш паперу для написання скарги, в проханні якого йому було відмовлено. Дані дії інспектора порушують вимоги ст. 280 КУпАП.

Притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП вважає незаконним, неправомірним, необґрунтованим, недоведеним з наступних причин.

7 липня 2015 року він був зупинений інспектором Олійником Д.В. з порушенням вимог ПДР (на напрямному острівці обнесеному суцільною смугою), окрім його автомобіля та автомобіля ДАІ на даному острівці знаходилось ще два автомобілі (дані про які він вписав у пояснення до протоколу), що також порушувало дані правила, на що він наголошував інспектору.

Відповідно до Наказу «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України» від 27.03.2009 року N 1111 п.12.11. При зупинці транспортного засобу повинна враховуватись дорожня обстановка, безпека інших учасників дорожнього руху. Для припинення правопорушення у виключних випадках (достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані сп'яніння, підозрюється у скоєнні злочину, залишив місце ДТП, створює аварійні ситуації іншим учасникам руху) дозволяється зупинка у місцях, заборонених ПДР, крім залізничних переїздів.

Причиною зупинки стало нібито порушення знаку 3.41 «Контроль». З правого краю дороги на невеликій підставці стояли знаки 4.8 «Об`їзд перешкоди з правого боку» та 3.41 «Контроль».

Даним встановленням знаку були порушено положення постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху» та ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», а саме п. 10.2.9 Відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1 - 1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити:

- від 1,5 до 2,2 м у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м у населених пунктах;

- не менш ніж 0,6 м у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги.

Та згідно п. 10.1.1 вищезазначеного положення дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Знак був встановлений без попереднього встановлення необхідної кількості знаків, а саме знаку 3.29 («Обмеження максимальної швидкості»), який забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Зона дії знаку може бути зменшена: установленням у кінці зони його дії знаку 3.30 «Кінець обмеження максимальної швидкості»; зміною на знакові величини максимальної швидкості руху. Дія знаку, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.45 «Початок населеного пункту», поширюється до цього знаку та (або) 3.31 («Зона обмеження максимальної швидкості» забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака може бути зменшена установленням у кінці зони його дії знака 3.32. «Кінець зони обмеження максимальної швидкості».) Дія знаку поширюється на всю відповідну зону, що є обовязковими згідно правил дорожнього руху.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №511906 від 07.07.2015 року, він, ОСОБА_1, написав скаргу, яку надіслав в Управління ДАІ в Івано-Франківській області, яка була зареєстрована за № К-17 та Надвірнянське відділення РЕР ДАІ при УМВС, звідки відповідь йому так і не прийшла.

Відтак, 15 серпня 2015 року він, ОСОБА_1, знайшов у поштовій скриньці конверт з відповіддю від Управління ДАІ в Івано-Франківській області вих. №16/К-17 від 30.07.15 року за результатами проведеної перевірки факти у його зверненні не підтвердилися. Вважає, що у даній відповіді не повно викладено мотиви відмови, не має розяснення порядку оскарження прийнятого рішення, а також посилання на нормативні акти, якими керувалися при складанні, а також щодо проведення службової перевірки не міститься конкретних даних про зміст розслідування, внаслідок чого неможливо оцінити якість та ретельність проведеної перевірки та зясувати, що саме перевірялось, хто був опитаний, що опитувані особи сказали.

З вищезазначених подій він, ОСОБА_1, отримав моральну шкоду. Моральна шкода полягає у тому, що відносно нього було необґрунтовано винесено постанову, його неправомірно звинувачено у здійсненні правопорушення. При цьому йому фактично було відмовлено у будь-якій можливості захисту своїх інтересів, враховуючи те, у якому порядку винесено постанову. Він відчув абсолютну безпомічність перед посадовими (службовими) особами органів державтоінспекції, що підірвало у ньому віру у можливість захисту своїх інтересів правовими методами через органи МВС.

З огляду на такі факти, враховуючи положення ст. ст. 9, 14-1, 251 КУпАП просить винести рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №511906 від 07 липня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на викладені в ньому обставини.

В останнє судове засідання, яке було призначено на 28 грудня 2015 року, позивач ОСОБА_1не зявився, однак направив на адресу суду заяву у якій підтримує позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник УДАІ УМВС України в Івано - Франківській області в судове засідання не зявився втретє, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

Відповідач інспектор Надвірнянського ВДАІ старший лейтенант міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та надіслав на адресу суду письмове заперечення на адміністративний позов №49 від 20.11.2015 року, в якому просить у задоволенні позову відмовити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2015 року о 07.45 год. службовою особою відповідача - інспектором ВДАІ Надвірнянського району Івано-Франківської області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №170201, в якому зазначено, що ОСОБА_1 07 липня 2015 року о 07 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2, їдучи з м. Львова до населеного пункту Ворохта, у м. Надвірна по вулиці Шухевича не здійснив проїзд без зупинки руху на вказаній ділянці, чим порушив вимогу дорожнього знаку п.3.41 «Контроль» ПДР України. Того ж дня вищевказаним інспектором Олійником Д.В. також винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №511906, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 333 грн.

На вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 №511906 від 07.07.2015 року, він, ОСОБА_1, написав скаргу, яку надіслав в Управління ДАІ в Івано-Франківській області, яка була зареєстрована за № К-17 та Надвірнянське ВРЕР ДАІ при УМВС у Івано-Франківській області, звідки відповідь йому так і не прийшла.

Ці обставини підтверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, долученими до справи копіями протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №170201 та постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АП1 №511906 від 07 липня 2015 року.

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1, 07 липня 2015 року він здійснював керування автомобілем НОМЕР_3, не порушуючи ч.1 ст. 122 КУпАП, рухався згідно з вимогами Правил дорожнього руху України, які не мав наміру порушувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що підїжджаючи до місця зупинки знизив швидкість тому, що спереду їхав мікроавтобус, який уповільнив свій рух. Зліва від нього побачив працівника міліції з автоматом в руках, з за його спини на проїжджу частину вийшов інспектор. Так як, попередньо на дорозі слідування у м. Івано-Франківськ автомобіль був оглянутий інспектором ДАІ та проведено перевірку документів, він був ознайомлений про відпрацювання «Плану перехват» та через це його увага при обмеженій видимості позаду мікроавтобуса тимчасово була зосереджена на працівниках міліції. Відтак, знаку у полі видимості не було, але якби інспектор не наближався до його автомобіля (що тимчасово відволікло його), він б мав час та простір для подальшого реагування на знак, коли він появився в полі його зору.

Положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 14-1, 247, 251, 254, 256, 268, 278,280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №511906, яка винесена інспектором ВДАІ Надвірнянського району старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 07 липня 2015 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 333,00 грн. (триста тридцять три гривні) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3