Справа № 527/2752/14-а
Суддя: Марущак Р. М.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2752/14-а
провадження № 2-а/527/7/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Таранець Л.П.

за участю:

представників

позивача - ОСОБА_1

- Демченка С.В.

представника

відповідача - ОСОБА_3

представника

ІІІ особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративний позов ОСОБА_5 до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, ІІІ особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинське районне управління юстиції, комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», прокуратура Полтавської області,

встановив:

Позивач ОСОБА_5 12.11.2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Глобинської міської ради в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Глобинської міської ради від 14 липня 2006 року № 271 про скасування права власності на квартиру АДРЕСА_1 та прийняти її до комунального житлового фонду Глобинської міської ради;

- скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, серії НОМЕР_1, видане Глобинською міською радою Полтавської області 09.11.2006 року на ім»я Глобинської міської ради Полтавської області;

- зобов»язати відповідача та третіх осіб поновити реєстрацію речових прав на нерухомість - на квартиру АДРЕСА_1 за нею (позивачем) та ОСОБА_6

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 03.02.2015 року провадження у даній адміністративній справі в частині вимог про скасування свідоцтва про право власності на спірну квартиру та зобов»язання відповідача та третіх осіб поновити реєстрацію речових прав на вказану квартиру за позивачем та ОСОБА_6 закрито в зв»язку з тим, що розгляд таких спорів віднесено до юрисдикції загальних судів.

До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ухвалою суду залучено прокуратуру Полтавської області, як юридичну особу, оскільки спірна квартира в якості службового гуртожитку, на підставі рішення виконкому Глобинської міської ради № 193 від 15.04.2008 року, використовується для проживання прокурорсько-слідчих працівників прокуратури Глобинського району.

Також до участі у справі, на підставі особистої заяви, було залучено, як третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 - працівника прокуратури Глобинського району, який був зареєстрований і проживав у спірній квартирі. В останньому судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про виключення його із складу третіх осіб в зв»язку зі зміною його місця проживання та реєстрації. Суд задовольнив вказане клопотання в зв»язку з тим, що судове рішення у справі за таких обставин не вплине на права та інтереси названої фізичної особи.

Свою позовну заяву ОСОБА_5 мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1995 року вона та її мати ОСОБА_6 мали у власності квартиру АДРЕСА_1.

03.07.2006 року вона та мати подали заяви до виконавчого комітету Глобинської міської ради про припинення права власності на їх частки (1/2 за кожною) у вищеназваній квартирі та прийняття квартири до житлового фонду Глобинської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_6 померла, вона (позивач) проживала у названій квартирі до 8 вересня 2006 року, хоча фактично була знята з реєстраційного обліку 04.07.2006 року.

Виконавчий комітет Глобинської міської ради не повідомляв її та ОСОБА_6 про час та місце розгляду їх заяв та про прийняте рішення.

Оскаржуване рішення вона отримала лише 15.10.2014 року, воно, на її думку, порушує її права та інтереси.

У судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_1 та адвокат Демченко С.В. позов підтримували, посилаючись та підстави та обставини, зазначені в ньому.

Адвокат Демченко С.В., зокрема, пояснив, що його довірителькою та її матір»ю дійсно подавалися заяви до виконкому Глобинської міської ради про припинення права власності . Це було зроблено через релігійні переконання позивача. На його погляд ця дія жодних юридичних наслідків не повинна мати, оскільки виконком, згідно чинного на той час законодавства, не був правомочний вирішувати питання про скасування права власності на житло. Крім цього, при написанні прізвища його довірительки у рішенні помилково було зазначено ОСОБА_7 замість вірного ОСОБА_5. Його довірителька тривалий час провела у монастирі і про прийняте рішення дізналася лише 15.10.2014 року, в 2006 році воно їй не направлялося. Також, на його думку, заслуговує на увагу той факт, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто тоді, коли право власності на спірну квартиру за Глобинською міською радою не було зареєстроване, а отже, позивач, проживаючи разом з матір»ю до дня її смерті у вказаній квартирі, фактично прийняла її спадщину.

Представник відповідача - Глобинської міської ради, ОСОБА_3, позов визнала повністю і вказала, що доводити правомірність зазначеного рішення відповідач не буде. Погодилася, що скасувавши право власності на вказану квартиру, виконком Глобинської міської ради вийшов за межі своїх повноважень. Крім цього, зазначила, що у рішенні було допущено помилку при написанні одного із співвласників квартири: замість ОСОБА_5 вказали в п.1 ОСОБА_7. Скасувати самостійно вказане рішення виконком та сесія міської ради не можуть, оскільки на підставі нього виникли правовідносини по реалізації суб»єктивних прав інших осіб на користування спірною квартирою. В даний час квартира має статус службового гуртожитку.

Представник третьої особи - прокуратури Полтавської області, ОСОБА_4 у судових засіданнях прохав у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що строк позовної давності позивачем порушено, крім цього вказував, що справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у ній підлягає закриттю. В судових дебатах зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представники третіх осіб - КП «Кременчуцьке МБТІ», Глобинського районного управління юстиції в особі реєстраційної служби, у судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не надіслали.

Допитана у засіданні за клопотанням представника третьої особи, як свідок, ОСОБА_8 повідомила, що в 2006 році працювала державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори і дійсно 3 липня 2006 року нотаріально посвідчила справжність підписів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їх заявах про припинення права власності на належну їм квартиру. Цей випадок вона добре запам»ятала, як нетиповий. Таке було вперше в її практиці, тому вона кілька разів роз»яснювала обом заявницям наслідки вчинення такої дії, проте, по їх поведінці зрозуміла, що така дія відповідала їх переконанням. Обидві поставили підпис у заявах в її присутності, особи були нею встановлені.

Допитані судом за клопотанням представника третьої особи, як свідки, ОСОБА_9 - керуюча справами виконкому станом на 14.07.2006 року, та ОСОБА_10 -заступник міського голови з виконавчої роботи в цей же період, пояснили, що в зв»язку з нестандартністю порушеного позивачкою питання - про припинення права власності на квартиру, випадок їм запам»ятався. Вони в складі комісії їздили обстежувати вказану однокімнатну квартиру площею близько 20 кв.м. Там жили дві бабусі. Одна - лежача, інша - її дочка та, що клопотала. Остання кілька разів приходила до міської ради, говорила, що хоче здати квартиру в державу, так як виїжджає в монастир і забирає матір. Чи була позивач на засіданні виконкому та чи приходила отримувати рішення виконкому вони за давністю події не пам»ятають. На той час звичайною була практика, що рішення виконкому видавалося на вимогу заявника або направлялося йому поштою. ОСОБА_9 також вказала, що на засіданні виконкому 14.07.2006 року не була присутньою через перебування у відпустці. Обидва посадовці погодилися, що при написанні прізвища позивача у рішенні виконкому було допущено механічну помилку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 року, виданого Глобинським цукрокомбінатом, зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками (на праві спільної сумісної власності) квартири АДРЕСА_1 (населений пункт у свідоцтві не зазначений, але сторони визнають і не заперечують, що квартира розташована в м. Глобине Полтавської області; крім цього, не зазначення населеного пункту у свідоцтві не стало перешкодою у державній реєстрації квартири).

03.07.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оформили заяви до виконкому Глобинської міської ради, свій підпис у яких посвідчили нотаріально, з проханням прийняти рішення «про припинення права власності за кожною з них на ? частину квартири АДРЕСА_1, приватизація якої була проведена згідно розпорядження Глобинського цукрокомбінату № 5 від 03.01.1995 року, та про прийняття її до житлового фонду Глобинської міської ради».

На підставі вказаних заяв виконавчий комітет Глобинської міської ради Полтавської області 14 липня 2006 року № 271 ухвалив рішення «Про прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунального житлового фонду Глобинської міської ради».

В рішенні, зокрема, зазначено:

1. Скасувати право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та прийняти її до комунального житлового фонду Глобинської міської ради.

2. Оформити право власності на квартиру АДРЕСА_1 за Глобинською міською радою та видати свідоцтво на право власності.

3. КП «Кременчуцьке МБТІ» провести реєстрацію вищевказаної квартири згідно з Тимчасовим положенням «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року за № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла в м. Глобине у віці 92 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС Глобинського РУЮ, серії НОМЕР_2.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна вищезазначена квартира перебуває у комунальній власності Глобинської міської ради Полтавської області на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_3 від 9.11.2006 року, виданого Глобинською міською радою Полтавської області. Запис про державну реєстрацію квартири було здійснено 9.11.2006 року.

Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради від 15 квітня 2008 року № 193 вищеназваній квартирі надано статус службового гуртожитку для проживання працівників прокуратури Глобинського району.

Ч.1 ст. 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є відмова власника від права власності.

Ч. 1, ч.3 ст. 347 ЦК визначено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке відлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Згідно з ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час прийняття виконкомом Глобинської міської ради спірного рішення була чинною ( в нинішній редакції ) ст. 347 ЦК України, якою регламентувалося право власника на відмову від права власності та порядок такої відмови - шляхом внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Крім цього, порядок реєстрації відмови від права власності детально був виписаний у п. 3.10. Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 ( в редакції на 30.05.2005 року , яка була чинною станом на 14 липня 2006 року - дату прийняття оскарженого рішення виконкому).

На час події державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснювали підприємства - бюро технічної інвентаризації (БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

П. 3.10 вищеназваного Тимчасового положення передбачав:

- у разі відмови власника від права власності на нерухоме майно в розділ Реєстру прав уноситься відповідний запис про відмову на підставі заяви власника майна, поданої особисто та справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом;

- до заяви додаються правовстановлюючі документи на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно та які підлягають анулюванню реєстратором;

- у записах Реєстру прав робиться відмітка про відмову від права власності на підставі відповідної заяви власника майна, та одночасно про це повідомляються органи місцевого самоврядування. Заявнику надається витяг з Реєстру прав.

В п.3.11 цього ж Тимчасового положення було зазначено, що безхазяйне нерухоме майно береться на облік БТІ за місцем нерухомого майна за заявою відповідного органу місцевого самоврядування. При цьому у відповідному розділі Реєстру прав робиться відмітка «Безхазяйне».

Таким чином, в п.3.11 Тимчасового положення були реалізовані приписи ч.2 ст. 335 ЦК України щодо набуття права власності на безхазяйну річ.

Ч.2. ст. 335 ЦК України передбачала і передбачає , що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

У конкретному випадку вказаний порядок припинення права власності на нерухоме майно, визнання його безхазяйним та передачу у комунальну власність дотримано не було.

Судом достовірно встановлено і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_6 із заявою про відмову від права власності на квартиру АДРЕСА_1 до КП «Кременчуцьке МБТІ» не зверталися, тому відповідний запис до Реєстру прав державним реєстратором БТІ не вносився. Такі заяви була направлені названими громадянками до виконавчого комітету Глобинської міської ради, останній прийняв їх до розгляду та розглянув по суті з порушенням порядку, встановленого чинним на той час законодавством - фактично поза межами своїх повноважень. Так, з вищезазначених норм закону випливає, що рішення про передачу названого майна у комунальну власність територіальної громади уповноважений приймати лише суд після набуття вказаним майном статусу безхазяйного та спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

З огляду на викладене рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради від 14 липня 2006 року № 271, яким було скасовано право власності на вищевказану квартиру, прийнято рішення про оформлення права власності на дану квартиру за Глобинською міською радою, про видачу на її ім»я свідоцтва про право власності та зобов»язання КП «Кременчуцьке МБТІ» провести реєстрацію вищевказаної квартири - є незаконним, тобто таким , що не відповідає чинному на той час законодавству.

Суд погодився із доводами представника позивача - Демченка С.В., про те, що подання заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про припинення права власності на квартиру до виконкому міської ради,

відповідно до діючого на той час законодавства, взагалі не повинно було мати жодного юридичного наслідку, оскільки вказані заяви розгляду на виконкомі не підлягали.

Визнаючи незаконність вищевказаного рішення відповідач - Глобинська міська рада, яка у спірних правовідносинах є суб»єктом владних повноважень, не може самостійно його скасувати , оскільки воно є ненормативним правовим актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію після його реалізації і на підставі нього виникли правовідносини пов»язані з суб»єктивними правами окремих осіб - працівників прокуратури Глобинського району, на проживання у названій квартирі, як службовому гуртожитку. Юридична особа - прокуратура Полтавської області, не погоджується на скасування вказаного рішення виконкому.

В рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9 (справа про скасування актів місцевого самоврядування) зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за її діяльність (ст. 3). Згідно ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжує у громадян впевненість , що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

В цьому ж рішенні КС України зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, спір може бути вирішено лише в судовому порядку, тому позивач обрала єдино можливий при конкретних обставинах спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч.3 ст. 72 КАСУ обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.1 ст. 112, ч.1 ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Ч.3 ст.136 КАСУ встановлено, що судове рішення у зв»язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами ст. 112 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 112 КАСУ, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Відповідач визнав позов в повному обсязі, а отже, і ту обставину, що про оскаржуване рішення позивачу стало відомо лише 15.10.2014 року - після отримання його тексту з архівного сектору Глобинської РДА . Вказана обставина представником третьої особи належними доказами не спростована. У суду не виникають сумніви у добровільності визнання позову відповідачем та достовірності того , що ОСОБА_5, постійно та тривалий час проживаючи у монастирі, могла не знати про те, як була вирішена її заява. Об»єктивні докази, в яких могло бути зафіксовано направлення копії вказаного рішення позивачеві (зокрема, книги вихідної кореспонденції Глобинської міської ради за 2006 рік) - знищені у зв»язку із закінченням строку їх зберігання. В зв»язку з цим, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду.

Суд також не взяв до уваги позицію представника ІІІ особи з приводу наявності підстав для закриття справи, оскільки оскарження рішення виконкому, як органу місцевого самоврядування, - це публічно-правовий спір, в якому виконком має ознаки суб»єкта владних повноважень. Позивач звернулася до суду 12.11.2014 року, прокурор же ОСОБА_4 посилається на правову позицію колегії суддів судової палати у адміністративних справах Верховного Суду України , висловлену в постанові № 21-34а15 від 24.02.2015 року з приводу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Виходячи із принципу стабільності правовідносин, дії закону в часі, суд не враховує вказану правову позицію, оскільки на час звернення до суду її не було і вказаний спір підлягав розглядові в порядку адміністративного судочинства.

При задоволенні позову, суд не вирішує питання про судові витрати - стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, оскільки така вимога нею не заявлялася.

Керуючись ст. 182, 319, 331, 346, 347 ЦК України, ст.ст.19, 58 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 6, 71,72, 112, 136, 158, 160-161 КАСУ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Глобинської міської ради Полтавської області від 14 липня 2006 року № 271 «Про прийняття квартири АДРЕСА_1 до комунального житлового фонду Глобинської міської ради».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Р. М. Марущак