Справа № 2а/0270/1198/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ К/9991/54830/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012 по справі №2а/0270/1198/12 за позовом Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012, позовні вимоги Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.03.2012 №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Вінницької області Державної податкової служби 27.08.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 02.10.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 1.32 статті 1, пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Вінницькою міжрайонною державною податковою інспекцією у Вінницькій області проведена позапланова виїзна перевірка Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 30.09.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 1.32 статті 1, пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме підприємством безпідставно віднесено до складу валових витрат на лісосічні роботи та трелювання лісу та інші рубки, отримані від фізичних осіб-підприємців на загальну суму 1036927,00грн. з огляду на відсутність реального здійснення господарських операцій з контрагентами.

За результатами перевірки Вінницькою міжрайонною державною податковою інспекцією у Вінницькій області складено акт від 17.02.2012 №87/23/33315831 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2012 №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій державного підпорядкування у розмірі 230800,00грн., у тому числі за основним платежем 190084,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 40716,00грн.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових витрат зараховуються суми будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснених як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються платником податку для їх подальшого використання у господарській діяльності, під якою розуміється будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено реальність спірних господарських операцій позивача з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 що підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, наданими позивачем договорами, укладених з фізичними особами-підприємцями на лісосічні роботи та трелювання лісу та інші рубки, актами здачі-приймання робіт, виписками з банківських рахунків про оплату проведених робіт.

Окрім того, судом першої інстанції допитано як свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_11, , які також підтвердили фактичне виконання робіт.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 для виконання робіт для позивача використовувала орендований у ОСОБА_12 трактор; ОСОБА_8 для виконання робіт для позивача використовувала орендований у ОСОБА_11 трактор; ОСОБА_4 послуги трелювання лісу виконав на належному йому на праві власності тракторі.

Інші підприємці згідно з письмовими поясненнями та показаннями свідків виконували роботи за допомогою найманих фізичних осіб, у тому числі членів своїх сімей, надавали послуги по трелюванню лісу за допомогою коней, які є у них у власності та за допомогою техніки, договори оренди якої ними не оформлювалися письмово.

Судами обґрунтовано відхилено посилання відповідача на неправомірність формування позивачем валових витрат за операціями з ОСОБА_5, яка є одночасно працівником підприємства, оскільки ОСОБА_5 була сезонним працівником, а надання послуг здійснювалось нею як приватним підприємцем відповідно до укладеного договору та не співпадало у часі з виконанням сезонних робіт.

Таким чином, за встановлених обставин, слід погодитися з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач підтвердив факт реальності господарських операцій з контрагентами.

Враховуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення від 05.03.2012 № є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012 по справі №2а/0270/1198/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв