Справа № 808/8479/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року (12 год. 00 хв.)Справа № 808/8479/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2

про: визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі відповідач), в якій позивач, на підставі останньої редакції уточнень до позову, просить суд: визнати незаконними дії Державного реєстратора ОСОБА_2 відносно прийнятої постанови від 31.03.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та стосовно прийнятого рішення за № 25283642 державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу ОСОБА_2 від 15.10.2015 про відмову скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014, яким державна реєстрація за ОСОБА_3 була скасована.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3206/14-ц від 18.09.2014 по справі № 2/336/1779/2014 скасована державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, проведену на підставі договору дарування від 12.01.2014 посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 51.

Цим же рішенням поновлено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1, повернуто до первісного стану. Вказане рішення суду набрало законної сили 25.11.2014, але всупереч цієї обставини відповідач не виконав судове рішення шляхом скасування права власності та поновлення реєстрації прав власності за ОСОБА_1.

Таким чином позивач вважає, що невиконання вказаного рішення або своєчасного прийняття рішення, приватним нотаріусом ОСОБА_2 безпідставно була прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2015 чим були порушені вимоги ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 2.10, п. 2.15 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 за № 3502/5.

Також 15.10.2015 приватним нотаріусом ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у скасуванні права власності за № 25283642.

20.11.2015 державним реєстратором ОСОБА_2 було прийнято рішення про скасування реєстрації в державному реєстрі речових прав за ОСОБА_3, про що був зроблений відповідний запис, на підставі пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141.

Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу чинилися припони для виконання законного рішення суду, чим порушені права позивача.

Сторони у судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до приписів КАС України.

Представник позивача до судового засідання надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надіслав заперечення в яких зазначив, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по сплаві №336/3206/14-ц 2/336/1779/2014 від 18 вересня 2014 року не зазначено, що саме приватний нотаріус ОСОБА_4 повинен скасувати державну реєстрацію права власності.

Крім того зазначає, що нотаріус може скасувати державну реєстрацію права власності за малолітнім ОСОБА_3 тільки після скасування рішенням суду договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 12.01.2014 за реєстровим № 51. На теперішній час договір не скасовано.

Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що в квітні 2014 року ОСОБА_1І звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання недійсними вказаних договорів дарування квартири АДРЕСА_4 та витребування цього майна від добросовісного набувача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3206/14-ц від 18.09.2014 по справі № 2/336/1779/2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.11.2014, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в його інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання договору дарування квартири недійсними, витребування майна від добросовісного набувача-задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_5, укладений 18.01.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 43.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3, проведену на підставі договору дарування від 12.01.2014 посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 51.

Поновлено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2011 №22-1825/2011.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_5, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 51 відмовлено.

Отже, вказане рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя набрало законної сили 25 листопада 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2015 касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 25.11.2014 залишені без змін.

Ухвалою Верховного суду України колегією суддів Судової палати у цивільних справах від 03.09.2015 у допуску до провадження Верховного суду України справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2015 року відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Також, ч.1 та ч.2 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_2 31.03.2015 прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо скасування державної реєстрації права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_3, проведену на підставі договору дарування від 12.01.2014 за р. №51, посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/3206/14-ц 2/336/1779 2014 від 18.09.2014.

Мотивуючи своє рішення тим, що рішенням суду позов ОСОБА_7 задоволено частково, суд визнав, що ОСОБА_8 не була стороною в договорі дарування від 12.01.2014, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Крім цього, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 18.02.2015, зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до закінчення касаційного провадження по справі.

15.10.2015 Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_2 прийнято рішення № 25283642, яким відмовлено у заяві ОСОБА_1 щодо внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_7. Відмова мотивована тим, що Заявником ОСОБА_1 не надано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 1.4 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5. зареєстрованим у Міністерства юстиції України 12.12.2011 за № 1429/20167 (далі Порядок) встановлено, що внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

29.03.2015, 04.06.2015, 28.06.2015, 05.08.2015 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 як реєстратора надходили заяви про скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на квартиру № 155, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 48, та виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальних дій Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Однак в рішенні від 29.03.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 підставою для відмови у вчиненні нотаріальної зазначено те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, посвідченого 12.01.2014 приватним нотаріусом ОСОБА_2, відмовлено, а також те, що на момент звернення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.02.2015 зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 та на розгляді у Верховному Суді України перебувала заява ОСОБА_5 від 15.07.2015 про перегляд вказаного рішення.

Суд зазначає, що жодна з цих обставин не є підставою для відмови у відповідності до ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Щодо резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3206/14-ц від 18.09.2014 по справі № 2/336/1779/2014 в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування відмовлено, однак цим же рішенням визнано недійсним договір дарування, скасовано державну реєстрацію права власності та поновлено реєстрацію права власності за ОСОБА_1 відносно квартири АДРЕСА_5.

Крім цього, у вказаному рішенні від 29.03.2015, відповідачем не зазначено підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії не надання позивачем рішення суду, що набрало законної сили.

Вказана підстава відповідачем була зазначена лише в рішенні від 15.10.2015 № 25283642 про відмову скасування державної реєстрації права власності.

Щодо посилання відповідача на те, що в рішенні суду не зазначено який саме приватний нотаріус повинен скасувати державну реєстрацію права власності, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначенні цим Порядком.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у прийнятті рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, відповідач не довів законність та обґрунтованість дій при прийнятті оскаржуваних рішень.

При розгляді справи встановлено, що права і законі інтереси позивача були порушені.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 17, 69 - 72, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати незаконними дії державного реєстратора ОСОБА_2 відносно прийнятої постанови від 31.03.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та стосовно прийнятого рішення за № 25283642 Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу ОСОБА_2 від 15.10.2015 про відмову скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014, яким державна реєстрація за ОСОБА_3 була скасована.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький