Справа № 818/3721/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 р.Справа № 818/3721/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного військового комісаріату на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 818/3721/15

за позовом Сумського обласного військового комісаріату

до Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю

про скасування висновку аудиторського звіту,

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2015 року, Сумський обласний військовий комісаріат, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю в якому просив суд: визнати неправомірною та скасувати вимогу п. 4 Пропозицій аудиторського звіту від 18.09.2015 року № 234/1/31/44 в частині відшкодування переплат на суму 46 720,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що в період з 10 серпня 2015 року по 18 вересня 2015 року аудиторською групою під керівництвом заступника начальника відділу аудиту у бюджетній сфері Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю підполковника Близнюка Р.О. було проведено дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності Сумського ОВК. За висновками аудиторського звіту та рекомендацій, підготовлених за результатами аудиторського звіту на сторінці 82 зазначено - в термін до 16 жовтня 2015 року прийняти рішення щодо відшкодування переплат на загальну суму 222 155, 91 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову Сумського обласного військового комісаріату до Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю про скасування висновку аудиторського звіту - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 10 серпня 2015 року по 18 вересня 2015 року аудиторською групою проведено внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності Сумського обласного військового комісаріату за період з 09.01.2014 по 10.08.2015, за результатами якого складений аудиторський звіт від 18.09.2015 № 234/1/31/44 (а.с. 25-110).

Пунктом 4 розділу 3.2. "Пропозиції: на рівні військового комісара Сумського ОВК" зазначеного звіту запропоновано позивачу в термін до 16 жовтня 2015 року прийняти рішення щодо відшкодування переплат на загальну суму 222 155, 91 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані у цій справі рекомендації відповідача не можуть вважатись рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні положень статті 17 КАС України, оскільки не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, діяльність якого перевірялася.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України внутрішнім аудитом є діяльність підрозділу внутрішнього аудиту в бюджетній установі, спрямована на удосконалення системи управління, запобігання фактам незаконного, неефективного та не результативного використання бюджетних коштів, виникненню помилок чи інших недоліків у діяльності бюджетної установи та підвідомчих їй бюджетних установ, поліпшення внутрішнього контролю.

Основні засади здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту та порядок утворення підрозділів внутрішнього аудиту визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2011 року № 1001 затверджено Порядок утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно зазначеного Порядку основним завданням підрозділів внутрішнього аудиту є проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та надання керівникові центрального органу виконавчої влади, його територіального органу та бюджетної установи об'єктивних і незалежних висновків та рекомендацій щодо діяльності підконтрольних органів (установ).

Відповідно до п. 3 Порядку у центральному органі виконавчої влади для проведення внутрішнього аудиту утворюється як самостійний підрозділ структурний підрозділ внутрішнього аудиту.

З матеріалів справи вбачається, що в структурі Міністерства оборони України діє Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю, яке є бюджетною установою і належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Відповідно п. 7.3 Порядку проведення внутрішнього аудиту підрозділами Служби внутрішнього аудиту Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 753 від 14.11.2012 року "Про організацію діяльності з внутрішнього аудиту та затвердження", аудиторський звіт складається за результатами аудиту та містить відомості про хід аудиторського дослідження, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок і рекомендації щодо діяльності підконтрольного суб'єкта залежно від характеру виявлених проблем.

Також, наказом Міністерства фінансів України № 1247 від 04.10.2011 року затверджено Стандарти внутрішнього аудиту, відповідно до п. 6.6. глави 6 яких офіційним документом, складеним за результатами внутрішнього аудиту, є аудиторський звіт документ, який містить відомості про хід внутрішнього аудиту, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок. До аудиторського звіту додаються рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем.

Згідно з п. 6.17 Стандартів рекомендації за результатами внутрішнього аудиту повинні містити конструктивні пропозиції про удосконалення тих аспектів діяльності установи, щодо яких проводився внутрішній аудит. Рекомендації за результатами внутрішнього аудиту повинні бути спрямованими на усунення усіх встановлених недоліків, порушень, відхилень та мати на меті удосконалення діяльності установи. Рекомендації повинні базуватись на аудиторських висновках, бути адекватними, чітко формулюватись та мати відповідний алгоритм їх застосування.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є обов'язковість приписів акту для відповідного суб'єкта (суб'єктів), при цьому їх дотримання забезпечується певними правовими механізмами. Оскаржуваний аудиторський звіт таким вимогам не відповідає, оскільки лише фіксує можливе правопорушення.

Водночас сам по собі аудиторський звіт не є обов'язковим для виконання рішенням суб'єкта владних повноважень, не створює, не змінює, не припиняє будь-яких правовідносин. Так само і висновки та рекомендації такого звіту, які є його частиною, слугують для визначення якості роботи підконтрольної установи, мають рекомендаційний та консультативний характер, а тому не створюють жодних правових наслідків для позивача.

Натомість рішенням суб'єкта владних повноважень є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити, породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин та поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Але рекомендаціям управління, викладеним в Аудиторському звіті, не властиві вищевказані умови відповідності рішенню суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані у цій справі рекомендації відповідача не можуть вважатись рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні положень статті 17 КАС України, оскільки не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, діяльність якого перевірялася.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 року по справі № 818/3721/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського обласного військового комісаріату залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 818/3721/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 05.02.2016 р.