Справа № 352/248/15-а
Суддя: Струтинський Р. Р.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/248/15-а
Провадження № 2-а/352/3/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області:

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, сільського голови села Березівка Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень Березівської сільської ради, визнання неправомірною бездіяльності сільського голови у розгляді та погодженні проекту землеустрою, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - сільського голови с. Березівка ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності сільського голови у розгляді та погодженні проекту землеустрою, зобов'язання вчинити певні дії.

В подальшому 03.03.2015 р. та 09.2015 р. позивачка збільшила позовні вимоги до Березівської сільської ради та сільського голови, та просила визнати протиправним та скасувати рішення Березівської сільської ради № 26-1-17/2-12 від 27.05.2012 р. «Про вилучення земельних ділянок у фонд запасу земель сільської ради»; визнати протиправним та скасувати рішення Березівської сільської ради № 2-1-39/2015 від 28.08.2015 р. «Про затвердження акту постійно діючої земельної комісії від 14.08.2015 р.»;визнати неправомірною бездіяльність сільського голови с. Березівка у розгляді та погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачці земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства вурочищі «Ланищі» в с. Березівка Тисменицького району Івано-Франківської області; зобов'язати сільського голову розглянути та погодити вказаний проект землеустрою.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала наступним. Не маючи власної земельної ділянки, у 2010 р. вона звернулась у Березівську сільську раду із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території с. Березівка в урочищі «Ланищі». Рішенням Березівської сільської ради від 23.06.2010 р. їй надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення ОСГ на території с. Березівка в урочищі «Ланищі».На підставі даного рішення на її замовлення приватне підприємство «Західземпроект» виготовило проект землеустрою, який підлягає погодженню сільським головою перед погодженням представниками управління Держкомзему в Тисменицькому районі, СЕС, управління архітектури, а після цього затвердженню на сесії сільської ради. Поскільки рішенням сільської ради від 23 червня 2010 року зобовязано подати проект землеустрою для розгляду та затвердження в Березівську сільську раду, враховуючи те, що матеріали проекту (акт вибору земельної ділянки, кадастровий план, план встановлення меж) вимагають погодження (підпису) сільського голови, позивачкою було подано відповідачу оригінал проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Березівка, ур. «Ланищі».Відповідно до п.14 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова представляє виконавчий комітет сільської ради у відносинах з громадянами, а згідно п.9 ст.33 цього Закону до повноважень виконавчого органу сільської ради у сфері регулювання земельних відносин належить погодження проектів землеустрою. Однак, сільський голова не погодив проект землеустрою, посилаючись на те, що рішення, яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою, є сфальсифікованим, що не відповідає дійсності. Під час провадження у справі вона дізналась про рішення Березівської сільської ради № 26-1-17/2-12 від 27.05.2012 р. «Про вилучення земельних ділянок у фонд запасу земель сільської ради», яке є незаконним,оскільки сільською радою винесено рішення тільки про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Тому, і невикористання за цільовим призначенням, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, є надуманим та неможливим через те, що земельна ділянка сільською радою в користування їй не надана.Абсурдним є посилання у рішенні як на підставу його прийняття на невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням. Вважає надуманою і голослівною і іншу підставу рішення- щодо надання земельної ділянки без відома депутатів сільської ради.Відповідач також посилається на те, що той масив, на якому їй виділена земельна ділянка, наявне громадське пасовище, що також не відповідає дійсності. При цьому земельна ділянка занедбана, оскільки вона не може її використовувати до отримання правоустановчого документу, який не може отримати через перешкоди відповідача. Тому вважає незаконним також рішення сільської ради № 2-1-39/2015 від 28.08.2015 р. «Про затвердження акту постійно діючої земельної комісії від 14.08.2015 р.». Отже, у відповідача немає законних підстав для винесення оскаржуваних рішень, а відтак і для відмови в погодженні проекту землеустрою, чим здійснюються перешкоди в отриманні позивачкою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та порушується право, надане ст. 33 та ст. 116 Земельного кодексу України, гарантоване статтями 13 і 14 Конституції України. Позивачка та її представник у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач - сільський голова ОСОБА_2, який одночасно представляв інтереси другого відповідача - Березівської сільської ради, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і зазначив, що у його повноваження як сільського голови не входить розгляд та погодження проекту землеустрою, всі питання щодо погодження проекту землеустрою розглядаються на сесії сільської ради. Земельна ділянка позивачці в натурі не виділена, у проекті землеустрою містяться недостовірні відомості щодо межівників; на тому масиві в урочищі «Ланищі» знаходиться пасовище для громадської худоби, будь-які городи на вказаній площі відсутні. Тому постійно діюча земельна комісія сільської ради не погодила та не підписала акт вибору і обстеження земельної ділянки та акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки позивачці.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у 2010 р. звернулась у Березівську сільську раду із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території с. Березівка в урочищі «Ланищі». Рішенням Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 23.06.2010 р. їй надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарствана території с. Березівка в урочищі «Ланищі».

Вказане рішення є чинним, не визнано незаконним у встановленому законом порядку, підстави для сумніву в його дійсності відсутні. Суд вважає необґрунтованим твердження сторони відповідача про те, що рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою є незаконним поскільки спірна земельна ділянка знаходиться в урочищі, де немає городів, а розміщене громадське пасовище. При цьому суд враховує, що сторона відповідача не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини. Відповідного рішення сільської ради про виділення урочища «Ланищі» чи його частини під пасовище не надано.

У відповідності з вимогами ч.7 ст.118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На підставі рішення від 23.06.2010 року приватним підприємством «Західземпроект» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачки, ОСОБА_1, для ведення особистого селянського господарства на території с. Березівка ур. «Ланищі» Тисменицького району Івано-Франківської області, яка містить в т.ч. вихідну земельно-кадастрову інформацію про земельну ділянку, пояснювальну записку до проекту, заяву про виготовлення проекту землеустрою, рішення Березівської сільської ради від 23 червня 2010 року, акт вибору та обстеження земельної ділянки, завдання на виконання робіт, опис меж, ситуаційну схему, кадастровий план земельної ділянки, яка запроектована для відведення, акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки за участю суміжних землекористувачів, план встановлених меж, акт передачі межових знаків, довідку Березівської сільської ради про користування земельною ділянкою, про відсутність передачі позивачці інших земельних ділянок у власність, незмінюваність цільового призначення землі та її меж.

Судом встановлено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачці земельної ділянки у порушення вимог ч.8 ст.118, 186-1 ЗК України (у редакції ЗУ від 05.11.2009 р., чинній станом на 2010-2012 р.р.) не був розглянутий районною комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, яка мала надати сільській раді свій висновок щодо погодження проекту або відмови в його погодженні, що підтверджується, зокрема, відсутністю підписів членів комісії в акті вибору та обстеження земельної ділянки.

Частиною 8 ст.118 ЗК України передбачено, що підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів; у разі, якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Відповідно до вимог ч.9 ст.118 ЗК України (у редакції ЗУ від 05.11.2009 р.) сільська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність(а у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи).

Враховуючи, що ні в ст.118 ЗК України, ні у ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено повноважень сільського голови щодо погодження проекту землеустрою, з огляду на викладене вище, суд вважає безпідставними заявлені позивачкою вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності сільського голови у розгляді та погодженні проекту землеустрою та зобов'язання сільського голови розглянути і погодити вказаний проект землеустрою.

Вимоги про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради підлягають до часткового задоволення з урахуванням наступного.

Рішенням Березівської сільської ради від 27.05.2012 р. № 26-1-17/2-12 «Про вилучення земельних ділянок у фонд запасу земель сільської ради» (а.с.) вилучено у фонд запасу земель сільської ради земельні ділянки в урочищі «Ланищі», які раніше були надані громадянам у користування для ведення особистого селянського господарства без відома депутатів сільської ради та у зв'язку з їх невикористанням за цільовим призначенням, у тому числі у позивачки ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,15 га.

Суд вважає вказане рішення незаконним з огляду на необґрунтованість та голослівність вказаних у ньому підстав для вилучення земельних ділянок, оскільки спірна земельна ділянка не надавалась позивачці у користування, тому нею не використовується за цільовим призначенням, а це рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є чинним по даний час.

Щодо другого оскаржуваного рішення Березівської сільської ради від 28.08.2015 р. № 2-1-39/2015 «Про затвердження акту постійно діючої земельної комісії від 14.08.2015 р.» (а.с.), то суд зазначає, що на розгляді у сільській раді знаходилось колективне звернення мешканців с. Березівка ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яке зареєстроване у виконкомі сільської ради 11.09.2014 р. Тому незрозумілим є акт постійно діючої земельної комісії від 14.08.2015 р. (а.с.). Сільська рада у відповідності з вимогами ч.9 ст.118 ЗК України повинна була не затверджувати акт комісії, а вирішити по суті колективну заяву про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, прийнявши рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про відмову у передачі земельної ділянки у власність.

Відповідно до вимог ч.11 ст.118 ЗК України у разі відмови органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідач, на якого згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності у випадку заперечення проти адміністративного позову, не довів правомірності оскаржуваних позивачкою рішень, суд дійшов висновку про неправомірність обох оскаржуваних рішень у частині, що стосується позивачки, які в цій частині слід скасувати.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 118, 186-1 ЗК України, ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати рішення Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області у частині, що стосується ОСОБА_1, а саме:

- рішення від 27.05.2012 р. № 26-1-17/2-12 «Про вилучення земельних ділянок у фонд запасу земель сільської ради» ;

- рішення від 28.08.2015 р. № 2-1-39/2015 «Про затвердження акту постійно діючої земельної комісії від 14.08.2015 р.».

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС з дня складення в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський