Справа № 815/7154/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7154/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стеценко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова Олександра Володимировича про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі - Позивач, або ОСОБА_2) з адміністративним позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова Олександра Володимировича (далі - Відповідач, або державний виконань Хлєбников О.В.) про визнання протиправними дії державного виконавця Хлєбникова О.В. щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року, складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 та передачі третім особам на відповідальне зберігання, зобов'язання державного виконавця Хлєбникова О.В. повернути автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17.09.1996 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2).

В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що вона у визначений законом спосіб набула права власності на автотранспортний засіб марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, проте державний виконавець Хлєбников О.В. здійснив дії з вилучення вказаного автотранспортного засобу та передачі його третім особам з порушенням норм чинного законодавства України.

В судовому засіданні 18.01.2016 року представник Позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.4-7).

В судове засідання, призначене на 18.01.2016 року, Відповідач не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, жодних клопотань про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, заперечень проти адміністративного позову не надано, у зв'язку з чим, суд дійшов до висновку, що причина неприбуття Відповідача в судове засідання є неповажною та на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалив про розгляд справи у його відсутність.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвали про розгляд справи в порядку письмового провадження 29.01.2016 року на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року по справі №2-7122/11 задоволено подання Другого Приморського ВДВС ОМУЮ про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, визнано мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, укладену 29.08.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 17-19).

Відповідно до вказаної ухвали суду ОСОБА_4 визнав заборгованість перед ОСОБА_2, що зазначена в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року у розмірі 186167,30 грн. В рахунок погашення заборгованості у розмірі 186167,30 грн., згідно із рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року, ОСОБА_4 передає у власність ОСОБА_2 автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3. У зв'язку з досягненням домовленості та добровільним врегулюванням порядку виконання судового рішення, зазначеною ухвалою суду ухвалено про закінчення виконавчого провадження №31752247 щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 186167,30 грн.

Судом встановлено, що зазначений автотранспортний засіб знаходився на відповідальному зберіганні в порядку Закону України «Про виконавче провадження» у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4.

Судом також встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №45925604 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого за реєстровим № 1114, виданого 13.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, за рахунок реалізації якої підлягають задоволенню вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 4411454,57 грн. (а.с. 12).

24.12.2014 року державним виконавцем Хлєбниковим О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45925604 (а.с. 42).

05.01.2015 року у зв'язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу в наданий для самостійного виконання строк, державним виконавцем Хлєбниковим О.В., відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 441145,56 гривень на користь держави (а.с. 50).

Постановами державного виконавця Хлєбникова О.В. від 05.01.2015 року накладено арешти на майно боржника: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 52, 54).

06.03.2015 року ОСОБА_5, зберігач автотранспортного засобу, звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області із заявою, в якій повідомив про неможливість подальшого зберігання майна - автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 (а.с. 57), в якій також зазначив про факт передачі 03.03.2015 року вказаного автомобіля громадянці ОСОБА_6 (а.с. 58)

17.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в межах стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 441145,46 гривень на користь бюджету проведено опис й арешт автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 та передано його на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_6 (а.с. 59, 62).

Зазначені обставини слугували підставою для звернення Позивача до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на дії державного виконавця Хлєбникова О.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Хлєбникова О.В. щодо порушення порядку проведення виконавчого провадження, відкритого постановою №45925604, а також порушення майнових прав і інтересів ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2015 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року скасовано, провадження у справі закрито (а.с. 29-30).

Під час розгляду справи колегією суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області судом встановлено, що ОСОБА_2 набула право власності на автомобіль марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 у передбачений законом спосіб, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції зазначено про неправомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на її майно, оскільки такі дії порушують право власності ОСОБА_2 В той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії державного виконавця з порушенням порядку, передбаченого процесуальним законодавством, оскільки зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Після отримання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2015 року, ОСОБА_2 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з вказаним позовом.

Проаналізувавши матеріали, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом розгляду вказаної адміністративної справи є перевірка правомірності вчинених державних виконавцем дій під час примусового виконання виконавчого провадження №45925604 на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого за реєстровим №1114, виданого 13.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, за рахунок реалізації якої підлягають задоволенню вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 4411454,57 грн.

Позивач, ОСОБА_2, не є стороною виконавчого провадження №45925604, а відтак вказаний спір підсудний Одеському окружному адміністративному суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку регулюються законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови (далі - Закон України № 606).

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до законів підлягають примусовому виконанню регулюються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року в редакції чинній на момент на винесення оскаржуваної постанови (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до ст.1 Закону України №606, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України №606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України №606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділом IV Інструкції №512/5 вставлено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п.4.2. Інструкції №512/5 опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності.

Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то акт опису та арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку на першому примірнику акта.

У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

У разі необхідності (наявність інформації про псування майна тощо) державний виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому державний виконавець готує подання (повідомлення) до правоохоронних органів щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності.

Факт передачі майна може засвідчуватися актом державного виконавця або актом приймання-передавання майна.

Всупереч вищевказаним приписам, державний виконавець Хлєбников О.В. здійснив дії з вилучення автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, що знаходився на зберіганні у громадянина ОСОБА_5, з порушенням норм Закону України №606 та Інструкції №512/5, чим порушив право власності Позивача на вказаний автотранспортний засіб.

Так, матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження правомірності вчинених дій Відповідачем щодо вилучення та передачі вказаного автомобіля на зберігання іншому зберігачу.

Так, судом встановлено відсутність в матеріалах виконавчого провадження №45925604 доказів на підтвердження правомірності знаходження на зберіганні автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 у громадянина ОСОБА_5, наявності інформації про хід виконавчого провадження в рамках якого вказаний автотранспортний засіб був переданий на зберігання громадянину ОСОБА_5, повідомлення сторін зазначеного виконавчого провадження про опис зазначеного автомобіля. Крім того, предмет звернення стягнення на майно за виконавчим провадженням №45925604, визначений безпосередньо виконавчим документом, а саме: квартира, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, за рахунок реалізації якої повинні були бути задовільнені вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 4411454,57 грн.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що Відповідач, без з'ясування фактичних обставин, що мають суттєве значення, протиправно здійснив дії із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження №45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 року опису й арешті, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про обґрунтованість та, відповідно, про задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача повернути автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17.09.1996 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2), суд зазначає наступне.

Під час розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гамбалем О.Є. від 20.10.2015 року, в межах наданих йому повноважень, на підставі приписів ст.83 Закону України №606, встановлено державному виконавцю Хлєбникову О.В. провести подальші виконавчі дії, спрямовані на отримання від зберігача майна ОСОБА_6 автотранспортного засобу та передачі його ОСОБА_2 (за наявності належного підтвердження набуття останньою права власності на вказаний автомобіль) (а.с. 137-139).

20.10.2015 року державним виконавцем Хлєбниковим О.В. 20.10.2015 року відновлено виконавче провадження №45925604 (а.с. 140), зберігачу автотранспортного засобу ОСОБА_6 направлено вимогу із зобов'язанням повернути автотранспортний засіб до відділу державної виконавчої служби (а.с. 142). Крім того, постановою державного виконавця Хлєбникова О.В. від 20.10.2015 року автотранспортний засіб оголошено в розшук (а.с. 143).

Суд також зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження Відповідача щодо проведення виконавчих дій є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо зобов'язання Відповідача вчинити дії щодо повернення автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 є формою втручання в дискреційні повноваження Відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дії державного виконавця Хлєбникова О.В. із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження №45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 року опису й арешті, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд вважає за необхідне розподілити судові витрати між Позивачем та Відповідачем відповідно до приписів ст.94 КАС України із зазначенням суми, що підлягає поверненню з бюджету на користь позивача відповідно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова Олександра Володимировича про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хлєбникова Олександра Володимировича із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження №45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 року опису й арешті, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) НОМЕР_3.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.