Справа № 2а/1570/4942/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ К/9991/57936/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Лосєва А.М., Рибченка А.О.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 по справі №2а/1570/4942/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» до Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» до Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби від 09.06.2011 № та №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби 14.09.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.09.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 129 Конституції України, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби було проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008 по 31.03.2009 по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 1.3 статті 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7, пункту 10.1 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 113257,00грн., та завищення залишку від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 148685,00грн.

Висновок податкового органу про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» вимог податкового законодавства ґрунтується на неправомірному формуванні податкового кредиту за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна» з огляду на те, що податкові накладні виписані останнім на адресу позивача не мають юридичної сили у зв'язку з анулюванням на підставі акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартітсь від 23.07.2009 №193 свідоцтва платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна» з моменту його видачі, тобто з 19.09.2007, по причині наявності ознак фіктивності товариства.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби складено акт №1253/23-0302/34944005 від 26.05.2011 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.06.2011 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 141571,00грн., з яких 113257,00грн. - основний платіж та 28314,00грн. - штрафні (фінансові) санкції та №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 148685,00грн.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

З наведених законодавчих положень випливає, що обов'язковими умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів, зокрема податкових накладних, складених особами зареєстрованими як платники податку, та оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

На підставі належних та допустимих доказів судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що факт придбання та оплати товарно-матеріальних цінностей згідно договорів поставки укладених між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна» підтверджується первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема договорами, специфікаціями до вказаних договорів, видатковими накладними та податковими накладними; оплату за придбаний товар було проведено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна», що підтверджується реєстром документів по розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг».

Придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна» товар було використано позивачем в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності.

Фактичне виконання господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» також підтверджується інвойсами, виставленими покупцю Burren Resourses Petroleum Ltd, вантажно митною декларацією, яка засвідчує факт митного оформлення експортованого товару.

Отже, досліджені в процесі розгляду справи документи підтверджують фактичне виконання умов договорів, розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з Товариством з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг».

Судами також встановлено, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2010 по справі №2а-5738/09/1470, залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011, у задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва до Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Уна», ОСОБА_1, за участю третьої особи - Реєстраційної ліцензійної палати Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації та припинення юридичної особи - відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.06.2012 Державній податковій інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.02.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011 - відмовлено.

Таким чином, податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість у періоді що перевірявся, були виписані належним суб'єктом зареєстрованим платником податку на додану вартість у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, аналізуючи фактичні обставини справи, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що наявність у позивача належно оформлених документів, які відповідно до вимог чинного законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, є підставою для формування податкового кредиту, а тому підстави для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 141571,00грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 09.06.2011 № та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 148685,00грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 09.06.2011 № - відсутні.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Іллічівську Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 по справі №2а/1570/4942/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ А.М. Лосєв

__________________ А.О. Рибченко