Справа № 813/116/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
з питань забезпечення адміністративного позову
04 лютого 2016 року № 813/116/16
Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Ланкевича А.З.,

судді Гулкевич І.З.,

судді Клименко О.М.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників третьої особи Воробйової Ю.С., Нечипоренка В.В.,

Дем`яніва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 у справі за його позовом до Міністра оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить скасувати п. 35 наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року в частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч польова пошта НОМЕР_2 .

04.02.2016 року від позивача надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії п. 35 наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року в частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч польова пошта НОМЕР_2 до вирішення по суті даного спору.

Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржений наказ має очевидні ознаки протиправності, оскільки в ньому зазначено неправдиві обставини та надумані документи. Крім того, пояснив, що жодного контракту про прийняття на військову службу він не підписував і своєї згоди на призначення на посаду в іншу військову частину, ніж та, в якій він проходить військову службу, не давав. Також зазначив про те, що військова частина польова пошта НОМЕР_2 знаходиться в іншому регіоні України, а він наразі проходить курси підвищення кваліфікації при Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, після завершення яких мав би проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

З урахуванням вищенаведеного та з метою уникнення заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, просить вжити заходів забезпечення позову до вирішення по суті даного спору в суді.

В судовому засіданні позивач заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача та представники третьої особи, ОСОБА_3 та Нечипоренко В.В., заперечили щодо задоволення клопотання позивача про забезпечення позову. Вказали на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а тому таке клопотання є безпідставним.

Представник третьої особи, ОСОБА_4 , не заперечував щодо задоволення такого клопотання.

При вирішенні даного питання суд виходить з наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частинами 3, 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб`єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов`язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту позову, предметом його є оскарження пункту наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року в частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч польова пошта НОМЕР_2 . Цим наказом позивача на підставі Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України призначено на вищу посаду у порядку просування по службі та присвоєно первинне військове звання офіцерського складу «молодший лейтенант». Призначення позивача на вищу посаду, в даному випадку, має наслідком те, що надалі він проходитиме військову службу в іншій місцевості.

Доводи ж позивача про те, що жодного контракту про прийняття на військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ним не підписувалось, а також згода на призначення на посаду у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 не надавалась, спростовуються наявним в матеріалах справи рапортом капітана ОСОБА_5 від 03.02.2016 року. Зі змісту даного рапорту слідує, що капітан ОСОБА_5 під час доведення посад особовому складу з присвоєнням їй військових звань «молодший лейтенант» особисто надав на підпис контракт гр. ОСОБА_1 , в котрому він розписався і ознайомився з посадою.

Крім того, в силу вимог п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, переміщення з однієї військової частини в іншу здійснюється без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених у цьому ж пункті. Перелік цих випадків є вичерпним, і в даному випадку жоден із них не має відношення до позивача, відповідно не надає йому права погоджувати своє переміщення в іншу військову частину.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Відтак, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем ні до заяви про забезпечення позову, ні в судовому засіданні не надано доказів та не наведено достатніх аргументів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, а також не вказано очевидних ознак протиправності наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року.

В свою чергу, суд зазначає, що 18.01.2016 року позивачем вже подавалось клопотання про забезпечення адміністративного позову з аналогічних підстав. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року в задоволенні такого відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у спосіб зупинення дії п. 35 наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року слід відмовити.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» підстави для повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
у х в а л и в :

у задоволенні клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 у справі за його позовом до Міністра оборони України, за участі третої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним і скасування наказу шляхом зупинення дії п. 35 наказу Міністра оборони України №1038 від 14.12.2015 року в частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч польова пошта НОМЕР_2 до вирішення по суті даного спору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня отримання повного тексу ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Ланкевич А.З.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Клименко О.М.