Справа № 820/18147/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. м. Київ К/800/19554/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Реал Банк» Федорченка Андрія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явила позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Реал Банк» Федорченка Андрія Володимировича про визнання протиправною бездіяльності ФГВФО та Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за її вкладом по договору банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця від 03 березня 2014 року № 4010/БТ; визнання протиправною бездіяльність ФГВФО та уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 щодо не включення її в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Реал Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця від 03 березня 2014 року № 4010/БТ; зобов'язання ФГВФО та уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 включити її в Загальний реєстр вкладників публічного акціонерного товариства «Реал Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів ФГВФО за договором банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця від 03 березня 2014 року № 4010/БТ.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 03 березня 2014 року між ПАТ «Реал Банк» в особі директора Лисичанської філії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу фізичних осіб «Зручний» з автоматичним щомісячним продовженням № 4011/БТ від 03 березня 2014 року.

Згідно з п. 2.1 договору банківського вкладу ПАТ «Реал Банк» прийняло від вкладника грошові кошти в сумі 190483,15 грн. на строк з 03 березня 2014 року до 03 квітня 2014 року та відкрито вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

28 лютого 2014 року ПАТ «Реал Банк» постановою Правління Національного банку України № 109 віднесено до категорії неплатоспроможних.

28 лютого 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) прийнято рішення № 10 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Реал банк», відповідно до якого запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_6 уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Реал Банк».

21 травня 2014 року правлінням НБУ прийнято постанову № 295 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Реал банк».

Виконавчою дирекцією ФГВФО від 21 травня 2014 року прийнято рішення № 34 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Реал Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Реал Банк» та призначено ОСОБА_6 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію.

20 березня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про включення її до реєстру вкладників на відшкодування їй за рахунок коштів ФГВФО суми вкладу за договором банківського вкладу.

07 квітня 2014 року за вих. № 08-206/1183 ПАТ «Реал Банк» повідомило вкладника про неможливість повернення вкладу з підстав того, що договір банківського вкладу укладено після 28 лютого 2014 року, у зв'язку із чим вони не підлягають відшкодуванню за рахунок ФГВФО, тому уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 не включив позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірний правочин укладений 03 березня 2014 року, тобто вже після призначення уповноваженої особи Фонду, то даний правочин є нікчемним, а тому у уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6, відсутні правові підстави для включення ОСОБА_4 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Реал Банк» за рахунок ФГВФО.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року без змін.

Колегія суддів із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції не погоджується із огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати ФГВФО відшкодування за вкладами, а також відносини між ФГВФО, банками, Національним банком України, повноваження та функції ФГВФО щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 від 23 лютого 2012 року (далі - Закон № 4452).

Порядок відшкодування ФГВФО коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої ФГВФО, за рахунок цільової позики ФГВФО, визначено в Положенні про порядок відшкодування Ф ФГВФО коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09 серпня 2012 року № 14.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 4 Закону №4452 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) основним завданням ФГВФО є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання ФГВФО у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема:

- веде реєстр учасників ФГВФО;

- здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

- здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452, відповідно до якого уповноважена особа ФГВФО складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ФГВФО станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа ФГВФО протягом трьох днів з дня отримання ФГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа ФГВФО зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів.

Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання ФГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція ФГВФО затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ФГВФО переліку вкладників. ФГВФО публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання ФГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому уповноважена особа ФГВФО протягом трьох днів з дня отримання ФГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ФГВФО відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

Згідно до частини 4 статті 26 Закону № 4452 ФГВФО не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що позивачу відмовлено у включенні до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів ФГВФО не з підстав визначених частиною 4 статті 26 Закону № 4452.

Суд першої інстанції даним обставинам оцінки не дав, не дослідив чи була доведена до Лисичанської філії ПАТ «Реал Банк» в понеділок 03 березня 2014 року інформація про прийняття напередодні в п'ятницю 28 лютого 2014 року Правлінням Національного банку України постанови № 109 про віднесення ПАТ «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних, прийняття 28 лютого 2014 року Виконавчою дирекцією ФГВФО рішення № 10 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Реал банк», відповідно до якого запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_6 уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Реал Банк», і коли саме, в який період часу був здійсненний вклад.

В матеріалах справи (а.с. 47) наявне роздруковане електронне повідомлення від 03 березня 2014 року ФГВФО керівникам банків та їх філіям, яким повідомлено про прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 28 лютого 2014 року № 109 та Виконавчої дирекцією ФГВФО рішення «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Реал банк» № 10 від 28 лютого 2014 року.

Додатково в даному електронному повідомлені зазначено, що відповідно до статті 36 Закону № 4452 з дня призначення уповноваженої особи ФГВФО призупиняються всі повноваження органів управління та органів контролю ПАТ «Реал Банк», а відтак, правочини, вчинені органами управління та керівниками ПАТ «Реал Банк» після призначення уповноваженої особи ФГВФО, є нікчемними.

Разом з цим, суд першої інстанції не дослідив чи отримала вказане електронне повідомлення Лисичанська філія ПАТ «Реал Банк», оскільки в матеріалах справи відсутнє будь яке підтвердження про отримання електронного повідомлення.

Від встановлення обставин залежить правильність вирішення справи по суті, оскільки відповідно до частин 1, 2 статті 2015 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув та недоліків рішення суду першої інстанції не усунув.

Згідно із статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами не були дослідженні вказані обставини, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді