Справа № 464/9960/15-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/9960/15-а
пр.№ 2-а/464/40/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної служби МВС України у м.Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії рядового поліції 4 роти 3 батальйону Управління патрульної служби МВС України ОСОБА_2, скасувати постанову серії ПС3 № 110802 від 13 грудня 2015 р. та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказаною постановою встановлено, що він, 13.12.2015 р., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Сихівській - вул. Кавалерідзе, здійснив проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на вказаному відрізку дороги не було встановлено світлофора, що стверджується листом компанії ТОВ «ОНУР», яка займається встановленням світлофорів. Також вказує, що працівник поліції, зупинивши його на вул. Кавалерідзе в м. Львові, не міг бачити місця правопорушення взагалі та при винесенні постанови не розяснив його права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав з підстав, що наведені в такому, просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що для оскарження вищевказаної постанови звертався до юриста для складання адміністративного позову, оплативши послуги такого в сумі 800 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно з вимогами ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

13 грудня 2015 р. інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №3 УНП у м.Львові ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС3 №110802, якою на позивача ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З даної постанови вбачається, що позивач 13 грудня 2015 р. о 18.02 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Сихівській - вул. Кавалерідзе, здійснив проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України.

Відповідно до ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, позов не заперечив, не представивши суду жодних достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача не спростовано.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в частині скасування постанови серії ПС3 №110802 від 13 грудня 2015 р.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн., то такі не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, якщо компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави, обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів оплати такої допомоги, а також не зазначено термін надання позивачу правової допомоги, а відтак суд не має можливості визначити розмір витрат на правову допомогу, яка підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної служби МВС України у м.Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №110802 від 13 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 12 ст. 122 КУпАП скасувати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.