Справа № 347/890/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Справа № 876/8203/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.05.1915 року звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо зарахування до стажу роботи періоду з 25.07.1966 року по 30.08.1966 року в Міжколгоспній будівельній організації в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, зобов'язання зарахувати до трудового стажу вказаний період та провести перерахунок пенсії з 20.03.2015 року.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області щодо зарахування до стажу роботи періоду роботи з 25 липня 1966 року по 30 серпня 1966 року в Міжколгоспній будівельній організації в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи з 25 липня 1966 року по 30 серпня 1966 року в Міжколгоспній будівельній організації в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області та провести перерахунок пенсії за період, починаючи з 20 березня 2015 року.

Із таким судовим рішенням не погодилося управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Так, апелянт зазначив, що в гр. ОСОБА_1 в трудовій книжці не внесено запис про початок його трудової діяльності за 1966 рік. В книжках наказів та відомостях по нарахуванню заробітної плати за період з 25.07.1966 року по 30.08.1966 року в Міжколгоспній будівельній організації в м. Бурштин гр. ОСОБА_1 не вказаний та не значиться.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що листом управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області № 58/Б-13 від 24.03.2015 року відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні періоду з 25.07.1966 року по 30.08.1966 року до стажу роботи, оскільки у трудовій книжці відсутній запис про період роботи в міжколгоспній будівельній організації, та у первинних документах також відсутні відомості про роботу ОСОБА_1 у зазначений період.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період роботи позивача підтверджується показами свідків.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Право громадян на державне пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами 20 цього Порядку у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія і посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Отже, питання щодо підтвердження періодів роботи, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, розглядається органом Пенсійного фонду в окремому порядку.

Судом встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній запис про роботу позивача у період з 25.07.1966 року по 30.08.1966 року.

Пунктом 18 Порядку № 637 встановлено, що у разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно архівної довідки Галицької районної державної адміністрації, виданої 13.09.2012 р. за № Б-473 документах галицької міжколгоспно-будівельної організації (Бурштинської міжколгоспно-будівельної організації) в розпорядженнях директора з особового складу та відомостях по нарахуванню заробітної плати за 1964-1968 роки ОСОБА_1 не числиться (а.с. 22).

Отже цим документом фактично спростовано твердження позивача про наявність у нього трудового стажу за період з 25 липня 1966 року по 30 серпня 1966 року в Міжколгоспній будівельній організації в м. Бурштин Галицького району Івано-Франківської області.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо праці позивача у 1966 році, оскільки такі не викликались та не допитувались у судовому засіданні з попередженням про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення і їх письмові пояснення спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а висновки суду мають базуватись на належних та допустимих доказах.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2015 року у справі № 347/890/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст виготовлено 02 лютого 2016 року.