Справа № 814/4312/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р.м. ОдесаСправа № 814/4312/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, - Садового товариства «Пруди» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Садового товариства «Пруди», Відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області щодо видання Розпорядження «Про передачу у власність земельних ділянок» від 30.09.2009 року №686-р та скасувати його в частині передання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,0600 га для ведення садівництва із земель СТ «Пруди» в межах території Коларівської сільської ради.

В обґрунтування позову зазначено, що в порушення Конституції України та земельного законодавства розпорядженням районної державної адміністрації передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку без попереднього виготовлення технічної документації, позитивного висновку органу земельних ресурсів, природоохоронного органу та інших органів, уповноважених надавати інформацію щодо можливості передання у власність вказаної земельної ділянки, згоди позивача як співкористувача та СТ «Пруди» як власника земельної ділянки. Зазначені обставини беззаперечно свідчать про неправомірність оскаржуваного розпорядження та наявність підстав для його скасування.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, до якої приєдналось Садове товариство «Пруди», ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх з'ясування, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з'явились, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, заяви про приєднання до скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2009 року на засіданні правління Садового товариства «Пруди» ОСОБА_3 прийнято у члени садівництва з виділенням та передачею їй земельної ділянки НОМЕР_1, що оформлено протоколом №67 (а.с. 10).

20.07.2009 року ОСОБА_3 звернулась в Жовтневу районну державну адміністрацію Миколаївської області із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1 із земель СТ «Пруди» в межах території Коларівської сільської ради (а.с. 44).

Розглянувши вказану заяву, районною адміністрацією прийнято Розпорядження від 30.09.2009 року №686-р «Про передачу у власність земельних ділянок», яким, зокрема, передано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0600 га для ведення садівництва із земель СТ «Пруди» в межах території Коларівської сільської ради; дозволено замовити в землевпорядній організації виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів (державних актів), що посвідчують право власності на земельну ділянку; дозволено замовити в землевпорядній організації виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та вирішено надати на розгляд та затвердження до Жовтневої районної ради після одержання висновку державної експертизи землевпорядної документації розроблену технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 82).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження органу виконавчої влади не порушує права, свободи та інтереси позивача, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову є правильним та відповідає нормам процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Для передачі земельної ділянки, зокрема, в порядку безоплатної передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою, після чого уповноважений орган у місячний термін приймає відповідне рішення на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Таким чином, прийняттю, зокрема, органом виконавчої влади рішення про передачу громадянину у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації передує технічне погодження земельної ділянки щодо її місця розташування, розмірів тощо, а отримання дозволу від органу на розробку вказаної документації щодо відведення земельної ділянки у власність не означає позитивного рішення про фактичне набуття права власності на землю.

Як вбачається з оспорюваного розпорядження, воно прийняте на підставі заяви особи, зацікавленої в одержанні у власність земельної ділянки в порядку норм безоплатної приватизації, в межах повноважень відповідного органу виконавчої влади, отже за наявності підстав та у відповідності до вимог ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, фактично позовні вимоги обумовлені незгодою позивача з передачею у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, що на думку позивача здійснено на підставі оскаржуваного рішення органу виконавчої влади.

Разом з цим, як показав аналіз оскаржуваного рішення та вищенаведених норм земельного законодавства, розпорядження районної адміністрації не є рішенням, за яким у позивача набуто право власності на землю, а носить суто погоджувальний характер в частині можливості заявником розробити технічну документацію стосовно земельної ділянки, тобто - проходження процедури, яка передує набуттю такого права особою, а оскільки рішень про право власності третьої особи на цю землю не приймалось, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність порушень прав та інтересів позивача оскаржуваним розпорядженням у розумінні ч. 1 ст. 2 КАС України.

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності як спільна часткова власність або без визначення часток учасників спільної власності - спільна сумісна власність.

З аналізу ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України вбачається, що майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя не потребує виділення або поділу на частки, якщо на це не було домовленості подружжя.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення його прав як співкористувача земельної ділянки оскаржуваним рішенням у зв'язку із зазначенням в ньому всієї земельної ділянки, яка фактично передана садівничим товариством подружжю (ОСОБА_3 та ОСОБА_2), оскільки матеріалами справи не підтверджується виділення останньому її окремої частки та це не заперечується позивачем.

За таких обставин, враховуючи, що у відповідача в силу норм земельного законодавства не було підстав для відмови ОСОБА_3 у прийнятті та розгляду заяви про передання у власність земельної ділянки в порядку норм безоплатної приватизації, оскаржуване рішення на момент його прийняття не порушує права та інтереси позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги, заяви про приєднання до скарги цих обставин не спростовують, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, - Садового товариства «Пруди» - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин