Справа № 826/14536/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Кучми А.Ю. та Карпушової О.В.,

за участю секретаря Авраменко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕД Оптімал" до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕД Оптімал" звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 10 березня 2015 року № 000152201.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що надані позивачем первинні документи не підтверджують реальність господарських операцій між ТОВ «Ред Оптімал» та ТОВ «Крокус К».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу від 21.01.15 №56-П Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ред Оптімал" з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні господарських відносин із платником податків ТОВ "Крокус-К" за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

За результатами перевірки складено акт від 30 січня 2015 року № 476/26-51-22-01/37017989 (том 1 а.с. 15 - 25).

Податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 2.4, п. 2.16 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2014 року на суму 210 304 грн.

На підставі акту та за результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 10.03.2015 № 000152201, яким ТОВ «Ред Оптімал» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 210 304 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 52 576 грн. (а.с. 26).

Податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій за договорами укладеними між позивачем та ТОВ "Крокус-К".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зазначеного висновку відповідача та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Крокус К» (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки № 323 від 20.01.2012, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах та в строку обумовлені цим Договором та додатковими угодами до нього (том 1 а.с. 28-31). Додатковою угодою № 4 продовжено термін дії даного договору поставки до 31.12.2014 (а.с. 32).

На підтвердження реальності господарських операцій за вказаним договором, позивачем надано копії податкових накладних від 01.08.2014 № 1, від 12.08.2014 № 36, від 13.08.2014 № 53, від 12.08.2014 № 42, від 20.08.2014 № 73, № 77, від 21.08.2014 № 80, від 22.08.2014 № 82, (а.с. 36, 39, 42, 43, 46, 49, 52, 55); видаткових накладних № 875 від 01.08.2014 на суму 111 148 грн., № 902 від 12.08.2014 на суму 270 000 грн., №917 від 13.08.2014 на суму 392 809, 77 грн., № 932 від 20.08.2014 на суму 43 790 грн., №936 від 20.08.2014 на суму 116 800 грн., №937 від 21.08.2014 на суму 113 695 грн., №939 від 22.08.2014 на суму 135 324, 17 грн. (а.с. 35, 38, 41, 45, 51, 54); товарно-транспортних накладних (а.с. 37, 40, 44, 47, 50, 53, 57); платіжних доручень від 04.08.2014 № 2485, № 2490, № 2488, від 08.08.2014 № 2531, від 12.08.2014 № 2553, № 2546, від 13.08.2014 № 2562, № 2561, № 2558, від 14.08.2014 № 2566, від 15.08.2014 № 2580, від 22.08.2014 № 2636, від 22.08.2014 № 2634, від 27.08.2014 № 5667, від 28.08.2014 № 2670, від 02.09.2014 № 2699 (58-74); копії сертифікатів відповідності на продукцію із зазначенням виробника (том 1 а.с. 75-76), заявок на поставку товару (том 1 а.с. 164-171) та копії довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Також, на підтвердження того, що ТОВ «Ред Оптіма» після поставки нафтопродуктів Товариством з обмеженою відповідальністю «Крокус К», в подальшому реалізував даний товар, позивачем суду надано копії договорів та первинних документів, що підтверджують їх фактичне виконання (том 1 а.с. 174-310).

На думку колегії суду, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги зазначені вище первинні документи, якими підтверджується реальне здійснення господарської діяльності за вищевказаним договором укладеними між позивачем та його контрагентом, оскільки останні відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до ст. 9 зазначеного закону є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та фіксують факти здійснення господарських операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коди вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Колегія суддів зазначає, що на момент укладання договору ТОВ «Крокус К» у відповідності до вимог чинного законодавства було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Крім цього, відповідно до положень Цивільного кодексу України та презумпції правомірності правочину усі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Відповідачем не надано суду доказів про визнання правочинів, укладених між позивачем та даним контрагентом, недійсними у судовому порядку, а також будь-яких докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб позивача.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на відомості АІС «Податковий блок» щодо ТОВ «Крокус - К» та ТОВ «Нафтотрейд ЛТД», оскільки чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, колегія суддів враховує, що в Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те, що господарські операції позивача з контрагентом здійснювалися в межах господарської діяльності позивача, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві на користь Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 1007; код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у розмірі 5 359 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять гривень) 20 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2016 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: А.Ю. Кучма

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.