Справа № 815/5939/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5939/15
У Х В А Л А

04 лютого 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Кулішенко Є.С.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Юрченка Євгена Станіславовича, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНРОСТБАНК», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Красюка І.І. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Юрченка Євгена Станіславовича, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНРОСТБАНК», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Красюка І.І. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Представником ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" у запереченнях заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки обставини, на які посилається позивач, виникли ще у жовтні 2014 року, але з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 02.10.2015 року, тобто з пропущенням встановленого ст.99 КАС України строку звернення з даним адміністративним позовом, у зв'язку з чим відповідно до ст.100 КАС України, позовну заяву ОСОБА_1 представник просить залишити без розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із приписами ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд не приймає до уваги обґрунтування представника ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" щодо неможливості розгляду даної справи з підстав пропущення позивачем строку, з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Враховуючи, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенні цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (ст. 42, п. 36 рішення у справі "Беллет проти Франції").

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року N 9-рп/2012 по справі № 1-10/2012, встановлено, що відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже, держава зобов'язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року N 9-зп). Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Так, судом встановлено, що про віднесення вимог позивача до четвертої черги погашення та не включення до переліку вкладників ОСОБА_1 дізнався з листа - довідки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" №1782 від 20.08.2015 року, у зв'язку з чим суд вважає, що початок перебігу строку починається саме з отримання даного документу, інших доказів в підтвердження заявленого клопотання представником ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" до суду не надано.

Вивчивши матеріали справи та враховуючи наведені приписи права, суд вважає, що подане клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду задоволенню не підлягає з огляду на наявність обставин, наведених позивачем, а тому такий строк не може вважатись порушеним.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160-165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" про застосування строків позовної давності та залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П.Марин