Справа № 640/18708/15-а
Суддя: Дмитрієв О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р.

Київський районний суд міста Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Савицькій К.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, третя особа ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративний позовом про скасування постанови Харківської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 512/80700/15 від 13.10.2015 року .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2015 р. він керував автомобілем НОМЕР_1 за проханням власника, ОСОБА_4, з метою доставки авто до станції технічного огляду.

13.10.2015 р. Харківською митницею ДФС було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 512/80700/15 від 13.10.2015 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 217538.1 грн.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, оскільки автомобіль є власнісю гр.. ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АХС 024450.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення відповідно до позовної заяви.

В судовому засіданні представники Харківської митниці ДФС заперечував проти позову та пояснив, що при складанні протоколу про порушення митних правил позивач надав пояснення в яких зазначив, що автомобіль він придбав у ОСОБА_4, а так як в особових відмітках свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що автомобіль оформлено в митних органах, як гуманітарна допомога, то його продаж заборонено.

В судове засідання третя особа не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов з наступних підстав.

13.10.2015 р. Харківською митницею ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 512/80700/15 від 13.10.2015 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил,передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 217538.1 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Митного кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено Постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 024450 від 29.03.2007 року вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_4. Зазначене свідоцтво має особливу відмітку: гуманітарна допомога, продаж заборонено .

Згідно статті 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» забезпечення інвалідів автомобілям, визначених гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 (далі-Порядок № 999), інвалід отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі ( в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

Пунктом 41 Порядку № 999 передбачено, що за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі ( в тому числі за довіреністю) іншій особі.

Відповідно до абзацу 6 п. 41 Порядку № 999 у разі коли коли під час експлуатації автомобіля отриманого інвалідом, як гуманітарна допомога, у нього або члена його сім*ї, якому передано право користування автомобілем, законного представника недієздатного, дитини-інваліда виявляються протипоказання до керування ним, він або член його сім*ї переїхав на інше місце проживання або у разі смерті члена сім*ї, якому передано право користування автомобілем, чи його відмови керувати автомобілем, питання про передачу права користування автомобілем члену сім*ї, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда або в одному населеному пункті з ним, вирішується у кожному конкретному випадку за рішенням головного управління соціального захисту за клопотанням районного управління соціального захисту.

Статтею 485 МК України «Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Між тим, відповідачем не надано жодного доказу, що автомобіль НОМЕР_1, який є об»єктом правопорушення, перебуває у власності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому позивач не є суб»єктом даного правопорушення.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що вирішуючи питання про притягненням позивача до відповідальності за порушення вимог ст. 485 МК України відповідач керувався виключно припущеннями, оскільки викладені у постанові висновки суперечать фактичним обставинам справи.

Оспорювана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявності у позивача мети на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 254, 283, ст.288, КУпАП, ст.ст. 4, 6, 14-19, 71, 158-163, ст.171-2 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд, -

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС України, ст.ст.458, 466,ч.1 ст.467, МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, третя особа ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову Харківської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 512/80700/15 від 13.10.2015 року відносно ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: