Справа № 2-а-342/2010р.
Суддя: Григоренко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Попаснянський районний суд Луганської області
Справа № 2-а- 342 /2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Попаснянеький районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Григоренко Л.М.

при секретарі Корабльова Н.В.

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ПФУ у Попаснянському районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

встановив:

Позивачка, посилаючись на те, що вона має статус „Дитина війни, що підтверджується його пенсійним посвідченням, та відповідно до ст.1 та б и Закону України № 2195-1У від 18.11.2004 року „Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2006 року має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за

позовом до суду про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Попаснянскому районі незаконними з приводу нездійснення підвищення до її пенсії як дитині війни, та просить зобов'язати відповідача здійснити вище зазначений перерахунок пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 2009 рік включно, а також перераховувати розмір пенсії при зміні мінімального розміру пенсії за віком. Крім того просить поновити їй процесуальний строк для звернення до суду, посилаючись на те, що цей строк нею був пропущений з поважних причин. Справу просить розглянути у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до його початку надав до суду заперечення на а.с.12, відповідно до яких відповідач позов не визнає, посилаючись на Закон України «Про Державний бюджет України на 2006-2007 роки», відповідно до якого дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було призупинено, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були передбачені виплати таких надбавок лише дітям війни, яких визнано інвалідами. Крім того стверджував, що у 2008 році виплати таких надбавок проводились: в період з 01.01.2008р. до 22.05.2008р. у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - відповідно до положень Закону України «Про Державний

соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 року. Крім того зазначав, що відповідно до ст..7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплати таких підвищень до пенсій проводяться за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Крім того просив застосувати положення ст.99-100 КАСУ до позовних вимог позивача. При цьому, справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов

Відповідно до ст.71 ч.І КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. При цьому ст.б зазначеного Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного

довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Із наданих позивачем документів на а.с.4-5 судом встановлено, що позивачка дійсно має правовий статус дитини війни, у звязку з чим перебуває на обліку в УПФУ в Попаснянському районі, але їй не було здійснено підвищення до пенсії відповідно до ст. 1 та 6 и Закону України № 2195-1У від 18.11.2004 року „Про соціальний захист дітей війни не зважаючи на її звернення до відповідача в задоволені якого було відмовлено (ах. 6-7).

Тому, вирішуючи позовні вимоги позивачки щодо перерахунку її пенсії у 2007 році, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині з наступних підстав.

Так, п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

рік», яким була зупинена дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані такими, що не відповідають Конституції України.

При цьому, відповідно до ст.152 ч.2 Конституції України законі, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом Україні рішення про їх неконституційність.

Таким чином у 2007 році положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були чинними в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. (з дня набрання чинності рішення Конституційного суду України), а тому відповідач був зобовязаний протягом цього періоду нарахувати та виплатити позивачу щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

працездатність: з 01 липня - 410 грн.06 коп., з 01 жовтня 2007 року - 415 грн.11 коп.

У звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги в цієї частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо перерахунку пенсії у 2008 році, суд враховує наступне.

Відповідно до н.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Однак рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином у 2008 році положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині виплати дітям війни щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком були визнанні чинними з 22 травня 2008 року (з дня набрання чинності рішення Конституційного суду України).

Разом з тим, 28.05.2008р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до п.8 якої було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22.05.2008р. - 48 грн.10 коп., з 01.07.2008р. - 48 грн.20 коп., з 01.10.2008р. - 49 грн.80 коп.

Відповідно до ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому, виходячи із засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що для врегульовання спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанова КМУ «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях.

При цьому судом враховується, що ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

У звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги в цієї частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Щодо порядку виконання закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 році, то ст.б закону „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 18.11.2004 року залишається чинним і в 2009 році. В той же час ст.71 закону „Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Ця норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно, її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Тому нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм закону „Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст.54 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2009 рік з 01.01.2009 року прожитковий мінімум встановлено на рівні грудня 2008 року то б то у розмірі 498.00 грн. отже розмір надбавки до пенсії і в 2009 році повинен бути нарахованим з 498.00 грн., що дорівнює 149,40 грн.

позивачкою з поважних причин у звязку з зупиненням дії спеціального закону на 2006 - 2008 роки, а також у звязку з тим, що позивачка до грудня 2009 року не знала проте, що відповідач не нараховував їй підвищення до пенсії, а коли вона дізналась та звернулась до нього з заявою про перерахунок пенсії відмовив в її задоволенні (а.с. 6-7,11).

Відповідно до ст.94 КАС України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 3 грн.40 коп., так як позов задоволено у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ет.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6- рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008р., керуючись ст.ст.9,71,94,158-163,186 КАС

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління ПФУ у Попаснянському районі щодо нездійснення виплат та підвищення до пенсії, як дитині війни ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

Зобовязати Управління ПФУ у Попаснянському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2009 року та робити підвищення розміру її пенсії при зміні розміру мінімальної пенсії за віком.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 грн.40 коп.

На постанову може бути подано заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, до Донецького апеляційногоадміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя