Справа № 22-а-16083/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Мережко М.В.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Ігнатченко Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про відмову у виплаті одноразової компенсації інваліду на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про виплату одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідачем такий розмір пенсії здійснюється у значно меншому розмірі, просив стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року позов задоволено.

Визнано відмову відповідача щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення позивачу неправомірною. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення.

В апеляційній скарзі УПСЗН Вишгородської районної державної адміністрації Київської області просить скасувати постанову суду та постановити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При прийнятті постанови по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру мінімальної заробітної плати застосуванню підлягає саме закон.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується доказами які знаходяться в матеріалах справи.

У 2007 році УПСЗН Вишгородської районної державної адміністрації Київської області виплачувало щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі сорока пяти мінімальних заробітних плат.

Суд першої інстанції частково задовольняючи вимоги позивача дійшов помилкового висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у період за 2007 рік з наступних підстав.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19.12.2006 року ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія враховує, що рішенням Конституційного Суду України №06-рп/2007 від 09 липня 2007 року вище зазначені положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким змінено редакцію статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Згідно з правилами частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що позивач отримав щорічну одноразову допомогу за 2007 рік у вересні в розмірі 284,40 грн

Відповідно до ст. 99 КАС України (на момент постановлення рішення) для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи було встановлено строк в один рік, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивач звернувся до суду з позовом у жовтні 2009 року, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік.

Згідно зі ст.ст. 198 ч.1 п.3, 202 ч. 1 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення грошової допомоги за 2007 рік, у звязку з чим постанова Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. ст. 196, 197, 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про відмову у виплаті одноразової компенсації інваліду на оздоровлення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: