Справа № 808/7287/14(ДО/808/683/14)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2016 рокусправа № 808/7287/14(ДО/808/683/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області про стягнення витрат пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у сумі 5862,22 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області звернулося з вищевказаним позовом до суду, в якому просило стягнути на користь позивача з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.05.2014р. по 30.09.2014р. в розмірі 5 862,22 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач суми пенсії та витрати на її доставку за період з 01.05.2014р. по 30.09.2014р. в розмірі 5 862,22 грн. не прийняв до заліку і не відшкодував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.05.2014 р. по 30.09.2014 р. в розмірі 5862,22 грн.

Постанова суду мотивована тим, що витрати, понесені позивачем у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) підлягають відшкодуванню за рахунок відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області посилаючись на те, що трудове каліцтво ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримано за межами України не визнає суму пенсій виплачених у розмірі 2307,35 грн., оскільки підприємства, де були травмовані вказані особи, не перераховують внески до бюджету Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України. Стосовно витрат на виплату пенсій у розмірі 682,40 грн. та доставку пенсії - 5,40 грн. ОСОБА_5 зазначається, що оскільки акт про нещасний випадок за формою Н-1, складений на його ім'я, не відповідає вимогам законодавства і ОСОБА_5 не перебуває на обліку у відповідача, то підстави для відшкодування вказаних сум відсутні. Стосовно ОСОБА_6 зазначає, що вказана особа не зверталася до відділення із заявою на призначення страхових виплат у зв'язку з втратою годувальника, а тому не має законних підстав для прийняття до взаємозаліку виплачену вказаній особі пенсії. Відповідач також не визнає суми на відшкодування пенсій особам, які під час смерті годувальника були працездатними особами, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8. Щодо суми пенсії у зв'язку з втратою годувальника які було виплачено ОСОБА_9 - падчерці померлого годувальника у розмірі 750 грн. Відділення Фонду не прийняло до заліку вказані суми, оскільки ОСОБА_10 не є донькою загиблого ОСОБА_11

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, інші сторони до суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що при виплаті 01.05.2014р. по 30.09.2014р. ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підприємствах розташованих на території колишнього СРСР та допомоги на поховання Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області понесені витрати на їх виплату та доставку на загальну суму 5 862 грн. 22 коп.

Під час звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності. За період за травень 2014 - вересень 2014 року. Відповідачем не були прийняті до заліку суми:

- по особах, які отримати травму за часів СРСР за межами України - 2 307, 35 грн.;

- пенсії у випадку, коли на час смерті годувальника утриманець був працездатним - 1 496,5 грн.;

- пенсії по втраті годувальника інваліда з дитинства - 318,4 грн.;

- пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за відсутності звернення за виплатами до Фонду ССНВВ - 687,70 грн.;

- пенсії по втраті годувальника за відсутності родинного зв'язку - 750,00 грн.;

- допомоги на поховання сім'ї померлого - 302,37 грн.

Всього за період з 01.05.2014 по 30.09.2014 відповідачем не прийнято до заліку для відшкодування 5 862, 22 грн.

Принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначають Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи).

Статтею 1 Основ встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до статті 4 Основ в Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються, зокрема, такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

За страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до пункту 4 цієї статті надається, зокрема, такий вид соціальних послуг та матеріального забезпечення, як пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тобто тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, в якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків. Підпунктом "а" статті 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Статтею 2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, підписаної 09.09.1994 між частиною держав колишнього СРСР, передбачено, що відшкодування шкоди, завданої працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої сторони), смерті здійснюється роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування відповідно до свого національного законодавства.

Зі змісту вказаної норми випливає, що вона регулює інші відносини, а не ті, які є предметом спору у справі та пов'язані з відшкодуванням витрат Пенсійного фонду України, понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві на території інших республік колишнього СРСР.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, яка 13.03.1992 підписана Україною і набрала для неї чинності, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, суд першої інстанцій прийшов до обґрунтованого висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання за травень 2014 - вересень 2014 року на загальну суму 2 307, 35 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час вирішуючи питання, чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, колегія суддів врахує те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до ст.46 Закону № 1105 не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що цільова допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату щомісячної цільової допомоги.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про стягнення з Відділення Фонду витрат на виплату ОСОБА_3 за спірний період цільової грошової допомоги в сумі 206,05 грн. не підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на виплату пенсії ОСОБА_15 та ОСОБА_8 виходячи з наступного.

ОСОБА_7, відповідно до розпорядження № 102958 від 19.05.2014 року призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника. На день смерті годувальника, чоловіка ОСОБА_16, їй виповнилося 29 років. Доказів непрацездатності вказаної особи на момент смерті годувальників суду не надано.

ОСОБА_8 призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника, що встановлено на підставі розпорядження від 19.05.2014 року № 172383. Доказів непрацездатності вказаної особи на момент смерті годувальників суду не надано.

Також частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності " (надалі Закон) визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку.

Відповідно статті 28 Закону, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно із статтею 33 Закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відповідач правомірно відмовився відшкодовувати витрати з виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника, оскільки на час смерті годувальника вищезазначеним особам не виповнилось 55 років та у матеріалах справи відсутні докази непрацездатності цих осіб.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат по особовим справам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 колегія суддів звертає увагу на наступне.

ОСОБА_5 постраждав внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 5 квітня 1985 року в КП "Нове життя", с. Мигалки, Бородянського району, Київської області, що встановлено на підставі акта про нещасний випадок на виробництві № 1, йому призначена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, про що свідчить розпорядження від 19.05.2014 року № 133815. Крім того, зі змісту вказаного розпорядження вбачається, що 14 серпня 1985 року вказаній особі встановлена тертя група інвалідності з причини трудового каліцтва. Таким чином, оскільки ОСОБА_5 постраждав під час нещасного випадку на виробництві, внаслідок чого став інвалідом, то відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати понесені виплату та доставку пенсії цій особі на загальну суму 687 грн. 80 коп.

ОСОБА_6, є сином ОСОБА_17, що підтверджено свідоцтвом про народження. ОСОБА_17 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 29 серпня 1952 року на шахті № 12-13 тресту "Макіїввугілля", про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві та свідоцтво про смерть. ОСОБА_6 призначена пенсія по втраті годувальника, що встановлено на підставі розпорядження від 19.05.2014 року № 166955. На день смерті годувальника йому виповнилося 3 роки. Крім того, 09 липня 1967 року вказаній особі встановлена друга група інвалідності, його визнано інвалідом дитинства, про що свідчить розпорядження від 19.05.2014 року № 166955 та виписки із акту огляду у МСЕК.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на день смерті годувальника виповнилося 3 роки, та з огляду на те, що він є інвалідом дитинства, причиною смерті його годувальника (батька) був нещасний випадок на виробництві, тобто страховий випадок, страхувальником за яким є Фонд, у зв'язку з чим в розумінні ст.33 Закону № 1105 вказана особа має право на одержання щомісячних страхових виплат за рахунок коштів Фонду.

Щодо вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про стягнення з відповідача витрат на виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника які було виплачено ОСОБА_9 колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_11 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 08 березня 2010 року на дільниці № 5 Вугільної компанії "Шахта "Красноармійська-Західна № 1", смт. Удача, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 34 та свідоцтвом про смерть.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03 серпня 2010 року по справі № 2-4016/10 встановлений факт перебування ОСОБА_18, на утриманні її вітчима ОСОБА_11, на УПФУ покладений обов'язок призначити ОСОБА_9 пенсію на ОСОБА_18 у зв'язку з втратою годувальника, зазначене рішення набрало законної сили. Факт призначення ОСОБА_9 пенсії по втраті годувальника підтверджується розпорядженням від 07 березня 2013 року № 169027.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2010 року встановлений факт того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до дня його смерті проживали однією сім'єю та вели спільне господарство.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року по справі № 2-1414/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2012 року по справі № 22-991-2012, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до Відділення Фонду про призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат у зв'язку зі смертю годувальника. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що на день смерті чоловіка ОСОБА_9 знаходилась в трудових відносинах з Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Донецькій області та перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В зв'язку з чим суд зазначає, що ОСОБА_9 отримує пенсію по втраті годувальника на доньку ОСОБА_18 за рішенням суду, проте остання не є донькою годувальника ОСОБА_11

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Відділення Фонду витрат на виплату пенсії по втраті годувальника за спірний період ОСОБА_9 в сумі 750 грн. не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку,що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області щодо стягнення суми витрат з виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають частковому задоволенню по особам: ОСОБА_1 - 512,40 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_2 - 585,95 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_3 - 252,95 грн. (основний розмір пенсій), ОСОБА_4 - 750 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_6- 318,40 грн. (317,15 грн. - основний розмір пенсії, 1,25 грн. - доставка), ОСОБА_5 - 687,80 грн. (682,40 грн. - основний розмір пенсії, 5,40 грн. - доставка), всього в сумі 3104,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області витрати понесені на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.05.2014р. по 30.09.2014р. по особам: ОСОБА_1 - 512,40 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_2 - 585,95 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_3 - 252,95 грн. (основний розмір пенсій), ОСОБА_4 - 750 грн. (основний розмір пенсії), ОСОБА_6- 318,40 грн. (317,15 грн. - основний розмір пенсії, 1,25 грн. - доставка), ОСОБА_5 - 687,80 грн. (682,40 грн. - основний розмір пенсії, 5,40 грн. - доставка), на зальну суму 3104 (три тисячі сто чотири) гривні 10 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

В повному обсязі постанова складена 29 січня 2016 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський