Справа № 802/3793/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 лютого 2016 р. Справа № 802/3793/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк"

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

03.02.2016 року від представника позивача надійшла заява про відмову від адміністративного позову у зв'язку із виконанням позовних вимог уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в добровільному порядку.

Представник позивача просив суд розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Також, представником позивача до суду подано заяву від 03.02.2016 року про повернення сплаченого судового збору.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" Славкіна Марина Анатоліївна в судове засідання не з'явилась, однак на адресу суду надійшло клопотання вх. №1857 від 01.02.2016 року про розгляд справи без її участі.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення повістки на адресу, що вказана в позовній заяві, проте конверт повернувся до суду із позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

За приписами частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" також не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд вважає, що подана представником позивача заява про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 статті 136 КАС України передбачено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 112 КАС України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (ч. 4 ст. 112 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

З огляду на відсутність передбачених процесуальним Законом перешкод для прийняття відмови позивача від адміністративного позову, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.

Як видно із матеріалів справи позивачем при зверненні до суду належна до сплати сума судового збору становить 1948,80 грн., що підтверджується квитанціями № QS26165863 від 16.10.2015 року та № QS26284648 від 26.10.2015 року.

Правила розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову передбачені ст. 95 КАС України.

Нормами зазначеної статті Кодексу передбачено, якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Із змісту адміністративного позову (надійшов до суду 16.10.2015 року) видно, що позивачем заявлено вимоги до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як встановлено із довідок уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" вих. № 20/3-3733 від 28.01.2016 року та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вх. № 37273 від 29.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 виконані в повному обсязі 10.12.2015 року. Про задоволення позову відповідачем після звернення до суду зазначає і сам позивач у заявах від 06.01.2016 року та 03.02.2016 року.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що задоволення відповідачами позовних вимог мало місце після подання адміністративного позову.

Отже, враховуючи те, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв'язку із добровільним виконанням позовних вимог відповідачами, що мало місце після подання адміністративного позову та беручи до уваги положення ст. 95 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення в користь ОСОБА_1 на підставі її заяви понесених витрат у вигляді сплаченого судового збору.

При цьому суд зазначає, що судовий збір підлягає присудженню в користь позивача шляхом стягнення саме із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, так як в силу п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 1948,80 грн. підлягає стягненню із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом із тим, суд зазначає, що у заяві від 03.02.2016 року позивач просить повернути судовий збір. Проте, на переконання суду, виходячи із обставин які склалися при розгляді даної справи, наявні підстави для присудження, шляхом стягнення в користь позивача судового збору, а не для повернення позивачу судового збору. При обґрунтуванні зазначеного висновку суд керується такими мотивами.

Правові засади справляння та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Підстави для повернення судового збору врегульовані ч. 1 ст. 7 вказаного Закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону, передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, аналізуючи норми ч. 1 ст. 95 КАС України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд доходить висновку, що законодавець розмежовує поняття, підстави та порядок «повернення судового збору» та «присудження судових витрат» яке здійснюється шляхом стягнення.

Тому, виходячи із дійсного правового регулювання, та беручи до уваги, що у справі яка розглядається підставою для закриття провадження є заява позивача про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову внаслідок задоволення його відповідачем, підстави для повернення судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Відтак, суд доходить висновку про присудження шляхом стягнення із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в користь позивача судового збору у сумі 1948,80 грн. на підставі норми ч. 1 ст. 95 КАС України, а не повернення сплаченого судового збору як зазначено у заяві. Отже, заява позивача про повернення судового збору підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 112, 113, 136, 157, 165, 186, 264 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі № 802/3793/15-а задовольнити.

Провадження у справі № 802/3793/15-а за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії закрити.

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (бульвар Тараса Шевченка, буд. 33 Б, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати у сумі 1948,80 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок вісім гривень вісімдесят копійок).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович