Справа № 802/4062/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 січня 2016 р. Справа № 802/4062/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції

про: визнання протиправним та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 із позовом до Бершадської об'єднаної податкової інспекції, Тростянецького районного суду, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 11.12.2015 відкрито провадження у справі.

В ході судового розгляду адміністративної справи позивач відмовилась від частини позовних вимог, зокрема, заявлених до Тростянецького районного суду, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 22.01.2016 відмову прийнято, а провадження у справі у зазначеній частині позовних вимог закрито.

В обґрунтування позовних вимог, що залишилося позивач зазначила, що Тростянецьким відділенням Бершадської ОДПІ проведена перевірка за результатами якої складений висновок від 31.08.2015 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч. 5 ст. 5 Закону України "про очищення влади", яким встановлено, що вартість майна, вказаного у декларації та набутого за час перебування на посадах, зазначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел. Разом з тим, 11.11.2015 на адресу Тростянецького районного суду Вінницької області відповідачем направлено доповнення до зазначеного вище висновку про результати перевірки з урахуванням додатково виявлених обставин щодо опрацювання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Так, податковим органом встановлено, що в декларації вказано недостовірні відомості щодо наявного майна, а саме: не відображено відомості за 2014 рік щодо наявного майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають податковій інформації про майно.

На думку позивача, висновок податкового органу про результати додаткової перевірки достовірності відомостей від 06.11.2015 є протиправний та підлягає скасування, у зв'язку із чим звернулася до суду із даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Зазначив, що за результатами перевірки встановлено, що у ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 у Державному реєстрі речових прав рахується два об'єкти нерухомого майна один з яких не відображено позивачем у 3 розділі Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що Бершадською ОДПІ надано правомірний висновок про виявлені перевіркою недостовірні відомостей внесених ОСОБА_3 у декларації за 2014 рік, а виявлені недостовірні відомості є цілком обґрунтованими. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.03.1990 працює в Тростянецькому районному суді на посаді секретаря судових засідань.

Тростянецьким відділенням Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено перевірку, передбачену Законом України «Про очищення влади». Для перевірки надавалися копії заяви особи про проведення перевірки, декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, а також інші документи копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, імя та по-батькові, видачу паспорта та місце реєстрації, документа, що підтверджує реєстрацію у державному реєстрі фізичних осіб платників податків, трудової книжки.

За результати проведеної перевірки відповідачем складений Висновок від 31.08.2015 №1340 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про очищення влади», який встановлено, що ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених пп. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно. Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав) відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

У звязку із врахуванням додатково виявлених обставин, щодо опрацювання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відповідачем надано доповнення до Висновку про результати достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 31.08.2015 №1340 щодо ОСОБА_3 Відповідно до зазначених доповнень та з урахуванням наданих пояснень ОСОБА_3 встановлено, що позивачем у декларації вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах визначених Законом України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

Згідно відповіді Тростянецького відділення Бершадської ОДПІ від 23.11.2015 №2120 на запит Тростянецького районного суду Вінницької області №701/15 від 12.11.2015 щодо уточнення інформації про результат перевірки зазначено, що дані реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме иайно, мають розбіжності з поданою інформацією в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_3 Зокрема, останньою в декларації не вказано нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою смт. Тростянець по вул.. 20-го Партїзду та щодо якої було надано пояснення з копією довіреності від 20.02.2013 на право представляти інтереси з будь яких питань, що стосуються належної 1/10 частини нежитлової будівлі. Податковим органом зазначено, що оскільки дана довіреність не позбавляє права власності позивача на вказану будівлю, тому до Тростянецького районного суду були надіслані доповнення від 06.11.2015 №2145 до висновку від 31.08.2015.

Крім того, відповідач керуючись п. 29 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади направлено копії зазначеного доповнення до Міністерства юстиції України.

На думку позивача, вказане доповнення є висновком прийнятим за результатами додаткової перевірки, а викладені у ньому обставинами Бершадською ОДПІ є протиправними та складеними з порушенням порядку проведення такої перевірки, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом в якому позивач просить скасувати висновок №2145 від 06.11.2015.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1 Законом України «Про очищення влади» №1682-VII від 16.09.2014 року (надалі - Закон) очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", зокрема, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на Посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Згідно із Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563) виключно органом ДФС на запит формується висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна, зазначених у декларації, інші органи перевірки надають на запити відповіді та судові рішення (п.29, 30, 35).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 (далі - Порядок №1100).

Так, згідно з пп.1 п.2 Порядку №1100 перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 3 цього Порядку визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п.4 даного Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

В силу вимог пп.3-4 п.6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Так, із отриманої відповіді з Державної реєстраційної служби Тростянецького РУЮ, податковим органом встановлено, що у ОСОБА_3 станом на 01.01.2015 у Державному реєстрі речових прав рахується два об'єкти нерухомого майна: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Вінницька область, смт. Тростянець, вул. Котовського, 24 та нежитлове приміщення за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. ХХ Партз'їзду, 16. Один об'єкт нерухомого майна, а саме нежитлова будівля за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. ХХ Партз'їзду, 16, не відображена в 3 розділі декларації за 2014 рік.

У зв'язку із чим, Бершадською ОДПІ складено оскаржуване доповнення №2145 від 06.11.2015 до висновку від 31.08.2015 №1340.

Факт права власності на вказану будівлю у позивача підтверджується також письмовими поясненнями ОСОБА_3, яка не заперечувала встановленої контролюючим органом обставини та повідомила, що не зазначала вказану будівлю у декларації з підстав відчуження останньої за довіреністю.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з приписами ст. 237 ЦК України, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими. Тобто, при передачі права користування та розпорядження фізичною особою - власником на підставі довіреності іншій особі право власності на річ залишається незмінним, в такому випадку не здійснюється відчуження майна та права розпорядження власності залишається за довірителем - власником. Право власності ж припиняється у разі відчуження власником свого майна (п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України).

Вказане узгоджується із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного суду України, що висвітлена у постанові від 16.12.2015.

За зазначених обставин, суд приходить до переконання, що факт відсутності в декларації позивача за 2014 рік належного їй майна підтверджений в ході розгляду справи, а тому доповнення до висновку відповідача про результати перевірки від 06.11.2015 № 2145 є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Крім того, суд проаналізувавши норми законодавства про очищення влади, приходить до переконання, що оскарженню рішення контролюючого органу, яке приймається за результатами перевірки достовірності відомостей підлягає саме Висновок. Разом з тим, в контексті спірної ситуації, що склалася позивач оскаржує саме доповнення до Висновку перевірки, яке є невідємною частиною самого Висновку та не підлягає оскарженню самостійно.

Водночас, суд звертає увагу на те, що виникнення наслідків для позивача через не зазначення в декларації відомостей необхідно встановлювати у сукупності з перевіреною інформацією щодо часу набуття (відчуження) права власності на таку будівлю та відповідністю вартості майна наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону про очищення влади в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел.

Саме ці відомості згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону підлягають перевірці.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел

У висновку від 31.08.2015 зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що вартість майна, вказаного ОСОБА_3 у декларації, набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Отже, в даному випадку наведена в доповненні до висновку відповідача інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації, не може бути підставою для застосування заборони або звільнення позивача із займаної посади, адже висновок містить інформацію про відповідність вартості майна доходам, отриманим із законних джерел.

Зазначене підтверджується також листом Тростянецького відділення Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 21.12.2015 №2494, адресованому Тростянецькому районному суду Вінницької області (а.с.245 Т.1).

Щодо посилань представника позивача на протиправність оскаржуваного висновку від 06.11.2015 з підстав направлення його до Міністерства юстиції України, то суд зазначає, що вказані дії відповідача у справі не впливають на законність чи протиправність складеного доповнення до висновку. Крім того, вчинені дії не є предметом оскарження у даній справі.

З огляду на зазначене, суд критично ставить до таких посилань представника ОСОБА_3 та відхиляє їх з підстав необґрунтованості.

Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що оскаржуваний висновок Бершадської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про результати перевірки та доповнення до зазначеного висновку не може бути самостійною підставою для звільнення позивача або іншим чином порушувати права позивача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач не навів аргументів та доказів, які б стали підставою для задоволення позову. В свою чергу, вимоги щодо свого обовязку довести правомірність прийнятого рішення відповідачем виконано.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна