Справа № 2а-10584/12/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2016 р. м. Київ К/800/32356/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Рибченка А.О., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Західної міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 по справі №2-а-10584/12/2070 за позовом Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод імені Т.Г. Шевченка» до Західної міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод імені Т.Г. Шевченка» до Західної міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 1511960,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 377990,00грн. та податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № та прийнято в цій частині нову постанову. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.05.2012 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 1511960,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 377990,00грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.05.2012 №. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Західна міжрайонна державна податкова інспекція міста Харкова Харківської області Державної податкової служби 14.06.2013 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 19.06.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 в частині задоволення позовних вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 129 Конституції України, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пунктів 138.2, 138.8, 138.10 статті 138 Податкового кодексу України, статей 7, 9, 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Західною міжрайонною державною податковою інспекцією міста Харкова Харківської області Державної податкової служби проведено документальну виїзну планову перевірку Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод імені Т.Г. Шевченка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3. статті 5, підпункту 12.1.5 пункту 12.1 статті 12, пункту 8.12 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 138.10 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, а саме: заниження платником податків розміру валового доходу за рахунок не відображення сумнівної (безнадійної) заборгованості за отримані товари, роботи, послуги від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКОМ КОМПОНЕНТС» на суму 305414,93грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕГРАЛ» на суму 388864,79грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ЕЛЕКТРОНІКС» на суму 3209438,24грн., Приватного акціонерного товариства «СМІТ» на суму 177375,25грн.; збільшення розміру валових витрат за рахунок видатків, котрі не пов'язані з господарською діяльністю платника податків; збільшення розміру амортизаційних відрахувань за рахунок основних фондів, котрі використовувались у цілях власного виробництва; завищення витрат на ремонт та поліпшення об'єктів основних засобів, що зумовило заниження податку на прибуток на суму 2287631,00грн.; підпунктів 7.4.1, 7.4.4 та 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: завищення податкового кредиту за рахунок сум податку, котрі не пов'язані з придбанням товарів (робіт, послуг) з метою подальшого використання у власній господарській діяльності платника податків в межах оподатковуваних операцій, що зумовило заниження ПДВ в загальному розмірі 983480,00грн.

За результатами перевірки Західною міжрайонною державною податковою інспекцією міста Харкова Харківської області Державної податкової служби складено акт від 26.04.2012 №399/221/14315500 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 23.05.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 2763971,53грн. (основний платіж - 2211177,21грн., штраф - 552794,32грн.);

від 23.05.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1229350,00грн. (основний платіж - 983480,00грн., штраф - 245870,00 грн.);

від 23.05.2012 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в загальному розмірі 7991181,00грн.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 1511960,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 377990,00грн. колегія суддів звертає увагу на наступне.

За висновками податкового органу позивачем неправомірно включено до валових витрат видатки, що пов'язані з виробництвом готової продукції на виконання договорів, укладених з ДП «Завод ім.. Малишева», КП ХКБ «Завод ім.. Морозова», ТОВ «Укртехпромлизинг», ДП СЗТФ «Прогрес», ДП ТОВ «НПП Монолит-Енерго», а саме заробітної плати, віднесеної на загальновиробничі витрати, адміністративних витрат, нарахування соціальних внесків, витрат на збут, оскільки продукція у зв'язку з виробництвом якої були понесені такі витрати була реалізована за цінами нижчими від виробничої собівартості, а тому такі витрати не використані в господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 зазначеного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.6.1. пункту 5.6 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» з урахуванням норм пункту 5.3 цієї статті до складу валових витрат платника податку відносяться витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на виплату авторських винагород та виплат за виконання робіт (послуг), згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-які інші виплати в грошовій або натуральній формі, встановлені за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами закону, що регулює питання оподаткування доходів фізичних осіб (законодавства, що встановлює правила оподаткування прибутковим податком з громадян).

Згідно з підпунктом 5.7.1. пункту 5.7 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат платника податку належать суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нараховані в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються будь-які витрати, які пов'язані з господарською діяльністю платника податку (в тому числі витрати на оплату праці та нарахування соціальних внесків) та підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 зазначеного Закону господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Факт реалізації виготовленої продукції за цінами нижчими від собівартості не може свідчити про відсутність зв'язку витрат позивача на виготовлення продукції з його господарською діяльністю.

В той же час, податковим органом не доведено на підставі належних та допустимих доказів понесення позивачем зазначених вище витрат не у зв'язку із веденням власної господарської діяльності.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 1511960,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 377990,00грн.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № колегія суддів звертає увагу на наступне.

Підставою для прийняття зазначеного рішення став, зокрема, висновок податкового органу завищення позивачем показників, відображених у рядку 06.1 «Загальновиробничі витрати» декларацій з податку на прибуток за 2-4 квартали 2011 року на загальну суму 1214915,00грн. за рахунок того, що позивачем було двічі віднесено суму оплати праці робітників підприємства, які були задіяні в проведенні ремонтних робіт та поліпшення основних засобів до рядків 06.1.1.1. та 06.1.1.2 Додатку ЗВ до рядка 06.1 Податкової декларації з податку на прибуток, а також до рядка 06.1.5.2 АМ додатку Додаток ЗВ до рядка 06.1., у зв'язку з чим завищено витрати на ремонт та поліпшення об'єктів основних засобів за 2-4 квартали 2011 року на загальну суму 1214915,00грн.

За наслідками судового розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено подвійного включення до податкової звітності позивача оплати праці робітників підприємства (разом з нарахуваннями на заробітну плату), які були задіяні в проведенні ремонтних робіт та поліпшення основних засобів, натомість податковим органом доказів на підтвердження своїх доводів надано не було.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування повністю податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 № суд апеляційної інстанції вказав на те, що відповідачем необґрунтовано зменшено позивачу суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у зв'язку з завищенням валових витрат з нарахованої заробітної плати та соціальних внесків, подвійним включенням витрат на заробітну плату, проте дійшов висновку, що за відсутності розрахунку податкового органу щодо проведених донарахувань за спірним рішенням воно не може бути частково скасоване.

Разом з тим, зазначені висновки суду апеляційної інстанції є передчасним та помилковим, оскільки у випадку встановлення за результатами розгляду справи порушення позивачем вимог податкового законодавства сума донарахувань за відповідне порушення має бути виокремлена із загальної суми за відповідним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку необхідності застосування спеціальних знань для встановлення суми нарахування за податковим повідомленням-рішенням за певний період чи щодо певної господарської операції суд не позбавлений права призначити судову експертизу.

Таким чином, судом апеляційної інстанції обставини справи встановлено неповно, вимоги процесуального законодавства щодо безпосереднього, всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів виконано не було, що і потягло за собою прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Оскільки, відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 №, а справа в цій частині - направленню на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Західної міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 по справі №2-а-10584/12/2070 скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2012 №, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті позовних вимог постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 по справі №2-а-10584/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в частині залишення судового рішення без змін може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ А.О. Рибченко

__________________ А.М. Лосєв