Справа № 465/8058/15а,2а/465/21/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Справа № 876/607/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16.12.2015р. про вжиття заходів забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. про визнання протиправним та скасування рішення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 16.12.2015р. заяву позивача Фізичної особи-підприємця /ФОП/ ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; зупинено дію рішення відповідача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів-кіосків в м.Миколаєві»; копія ухвали підлягає скеруванню відповідачу для відома та до органу державної виконавчої служби для виконання (а.с.50-51).

Не погодившись із ухвалою суду, її оскаржив відповідач Виконавчий комітет Миколаївської міської ради Львівської обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати (а.с.52-54).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не скеровувалися на адресу відповідача копії прийнятих процесуальних документів (у тому числі й оскаржуваної ухвали), а також безпідставно проведено розгляд клопотання позивача в порядку ст.118 КАС України без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. В тексті зазначеної ухвали судом не наведені підстави для невідкладності та терміновості розгляду заявленого клопотання, не з'ясовано наявності законних підстав для встановлення позивачем тимчасових споруд автопричепів-кіосків на території м.Миколаєва.

Зупинене рішення відповідача стосується прав та інтересів не лише позивача, а й інших осіб; також відповідними рішеннями Миколаївської міської ради Львівської обл. № 1416 від 15.12.2014р., № 1416/1 від 15.12.2014р., № 1416/2 від 15.12.2014р. відмовлено ФОП ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж особистого строкового сервітуту та зобов'язано останню звільнити земельні ділянки від тимчасових споруд. За таких умов у позивача є відсутніми правові підстави для встановлення тимчасових споруд та користування земельними ділянками міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як слідує із матеріалів справи, 15.12.2015р. ФОП ОСОБА_4 (в особі уповноваженого представника ОСОБА_5) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів-кіосків в м.Миколаєві» (а.с.1-5).

Також в цей же день ФОП ОСОБА_4 (в особі уповноваженого представника ОСОБА_5) подала суду письмове клопотання про забезпечення позову, в якому просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів-кіосків в м.Миколаєві» (а.с.46-47).

Свої вимоги заявник обгрунтовувала існуванням явної та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам чи інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, що є можливим в разі демонтажу тимчасових споруд автопричепів-кіосків, які є об'єктом права приватної власності позивача, а також утруднення або неможливість виконання судового рішення, необхідність прикладання для цього значних зусиль.

Згідно оскаржуваної ухвали мотивами задоволення вищевказаного клопотання і вжиття судом заходів забезпечення позову є те, що заява позивача є підставною, оскільки позивач просить зупинити дію оскарженого ним рішення, способи забезпечення позову є допустимими, відповідають меті застосування правового інституту забезпечення позову, їх невжиття може призвести до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову і недотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Із змісту оскаржуваної ухвали убачається, що під час розгляду клопотання ФОП ОСОБА_4 суд прийшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, констатувавши підставність заяви позивача про забезпечення позову, допустимість способів забезпечення позову, відповідність вжитих заходів меті застосування правового інституту забезпечення позову, при цьому невжиття останніх може призвести до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Разом з тим, переписавши диспозицію ст.117 КАС України, суд не мотивув вказаний висновок будь-якими фактичними обставинами справи, не навів доказів існування тих фактів, якими позивач обгрунтував свою заяву про забезпечення позову.

Також визнаючи підставним клопотання позивача про забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі судом фактично не вказано, які саме права та інтереси позивача порушені суб'єктом владних повноважень, не зазначено в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також про очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. № 81 від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів-кіосків в м.Миколаєві» зобов'язано ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, які розміщені по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 та звільнити земельні ділянки на протязі 10 днів з дня офіційного оприлюднення. Цим же рішенням передбачено, що у разі невиконання власниками тимчасових споруд вимог щодо добровільного демонтажу вищезазначених тимчасових споруд, демонтаж даних споруд здійснюється силами МКП «ЖКУ» відповідно до Порядку звільнення земельних ділянок, зайнятих малими архітектурними формами без правових підстав на їх розміщення (а.с.7).

Також рішеннями Миколаївської міської ради Львівської обл. № 1416 від 15.12.2014р., № 1416/1 від 15.12.2014р., № 1416/2 від 15.12.2014р. відмовлено ФОП ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж особистого строкового сервітуту на земельні ділянки площею 0,0004 га кожна для розташування пересувних тимчасових споруд - автопричепів-кіосків з продажу хлібобулочних виробів по вул.Просвіти (біля історико-краєзнавчого музею та біля буд. № 2 по пр.Грушевського), по вул.Львівській (біля Миколаївської ЗОШ № 1) в м.Миколаєві, на землях житлової та громадської забудови Миколаївської міської ради; зобов'язано ФОП ОСОБА_4 забрати автопричіп-кіоск та звільнити земельні ділянки від тимчасових споруд (а.с.58-60).

Крім цього, укладені між сторонами договори встановлення особистого сервітуту від 20.12.2011р. припинили свою дію 29.07.2013р., доказів їх пролонгації не представлено (а.с.8-23).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги відсутність наявності очевидних ознак протиправності дій та рішень відповідача, які в дійсності носять послідовний та виважений характер, в суду першої інстанції у розглядуваному випадку не було правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів-кіосків в м.Миколаєві».

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу й на те, що у розглядуваному випадку судом за клопотанням позивача зупинено дію спірного рішення в частині, яка не стосується прав та інтересів позивача. Зокрема, згадане рішення також торкається іншої особи - ФОП ОСОБА_6, яка не залучена до участі в справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність і необґрунтованість винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, поспішність її прийняття, а тому вважає, що ухвала судом постановлена з порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак вона підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.117, 118, ч.7 ст.160, ст.ст.195, 196, п.6 ч.1 ст.199, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16.12.2015р. про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 465/8058/15а - скасувати та винести нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської обл. № 81 від 31.07.2015р. «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів - кіосків в м.Миколаєві», - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів