Справа № 804/4911/15
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2016 рокусправа № 804/4911/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Юхименка О.В. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2015р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» звернулась з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 про визначення митної вартості товару та скасування картки відмови у митному оформленні товарів №110100000/2014/00434 від 08.10.2014.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначено, що відповідачу було надано всі необхідні документи на підтвердження правомірності заявленої митної вартості товару.

У зв'язку з неявкою сторін, відповідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та фірмою VION Sales West BV (Нідерланди) був укладений контракт № 02/09/13 від 02.09.2013 на поставку замороженої свинячої печінки на загальну суму 20млн. євро.

03.10.2014 для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, ТОВ «Гіперіон Д» від імені позивача за договором доручення було подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію № 110100000/2014/227114, відповідно до якої, митному декларуванню підлягав вантаж, поставлений на адресу ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» від фірми VION Sales West BV (Нідерланди) - «заморожена свиняча печінка» без первинної упаковки вагою 20 493 кг, заявленою ціною товару у розмірі 6147,9 євро.

03.10.2014 о 16.17 год. на електрону адресу ТОВ «Гіперіон Д» було направлено електронне повідомлення з вимогою надання оригіналів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів.

Після проведення перевірки наданих документів, відповідачем на електрону адресу ТОВ «Гіперіон Д» 03.10.2014 о 17.50 год. направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження митної вартості товару, встановлено, що у проформі інвойсу № сума не кореспондується з інвойсом № (у проформі вона більша); дати оплати товару, зазначені на зворотному боці оригіналу інвойсу, не кореспондуються з датами фактичної оплати товару, у наявному платіжному дорученні сума до сплати в якості передплати за поставлений товар не відповідає вартості товару згідно інвойсу. У зв'язку з чим, позивачу було запропоновано надати на адресу митного органу додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

06.10.2014 о 16.22 год. на адресу ТОВ «Гіперіон Д відповідачем повторно надіслано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження визначеної позивачем митної вартості товару.

08.10.2014 о 13.43 год. на адресу ТОВ «Гіперіон Д» направлено електронне повідомлення, в якому митним органом зазначено, що у зв'язку з ненаданням витребуваних раніше додаткових документів протягом 10-денного терміну, а також неможливістю використання обраного декларантом методу визначення митної вартості товару згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ внаслідок встановлених у наданих документах розбіжностей, митним органом скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МКУ), що ґрунтується на раніше визначених органом доходів і зборів митної вартості у співвіднесених обсягах за МД № 100250002/2014/66477 від 17.07.2014 з митною вартістю 0,8 дол. США/кг.

Коригування митної вартості товарів здійснено за рішенням Дніпропетровської митниці Міндоходів № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014, та видано позивачу картку відмови у митному оформленні товарів № 110100000/2014/00434 від 08.10.2014 на підставі неможливості використання обраного декларантом (ТОВ «Гіперіон Д») методу визначення митної вартості товару, згідно п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Митним органом надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом за ВМД № 110100000/2014/227603 від 08.10.2014.

05.11.2014 ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» надало додаткові документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору (зокрема, документи, що надавались при здійсненні митного контролю та випуску товару у вільний обіг за митною декларацією № 110100000/2014/227603 від 08.10.2014, та бухгалтерські документи (swift), договір страхування і заявка перевізнику), з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014.

За результатами розгляду додаткових документів, листом за № 7023/04-50-52 від 10.11.2014 позивача повідомлено про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014, з наведенням обґрунтування для такої відмови (не підтверджені складові митної вартості як за контрактом, так і по транспортуванню).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було вірно встановлено наявність розбіжностей в документах, що були подані позивачем до митного органу, а саме відсутність доказів про поставку товару за контрактом з виробником товару; дата складання інвойсу № (25.09.14), який став підставою для оформлення платіжного доручення, не кореспондується з датою виписки платіжного доручення, яке складено на два дні раніше (23.09.2014); з наданого платіжного доручення в іноземній валюті неможливо встановити сплачену позивачем вартість товару, зазначеного в інвойсі № від 25.09.14, адже вказане платіжне доручення складено з призначенням платежу одночасно за двома інвойсами (№ від 18.09.2014 та № від 25.09.2014), без зазначення платежу окремо за кожним з них.

Судом першої інстанції також було зазначено, що у зв'язку з ненаданням витребуваних додаткових документів у встановлений відповідачем 10-денний строк, враховуючи наявність в наданих позивачем документах зазначених розбіжностей, а також відсутність всіх відомостей для можливості застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме - за ціною договору, було прийнято обґрунтоване рішення щодо коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014, та видана картка відмови у митному оформленні товарів №110100000/2014/00434 від 08.10.2014.

Колегія суддів з зазначеними висновками суду першої інстанції погоджується.

У відповідності з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що підставою для прийняття рішення № 110100000/2014/200173/1 від 08.10.2014 про коригування митної вартості товару стала наявність розбіжностей в документах, що були подані позивачем до митного органу.

Так, на підтвердження митної вартості товару позивачем надано до митного органу платіжне доручення в іноземній валюті № 66 від 23.09.2014, згідно якого ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» перераховано на користь VION Sales West BV (Нідерланди) кошти у сумі 27 060 євро як передплату за контрактом № 02/09/13 від 02.09.2013, а також інвойси № від 18.09.14 та № від 25.09.14.

З наданих документів вбачається, що оцінювана партія товару була заявлена до митного оформлення за інвойсом № від 25.09.2014 р., посилання на який міститься в призначенні платежу платіжного доручення в іноземній валюті № 66 від 23.09.2014 р. Проте, дата складання зазначеного інвойсу № (25.09.14), який став підставою для оформлення платіжного доручення, не кореспондується з датою виписки платіжного доручення, яке складено на два дні раніше (23.09.2014).

Крім того, з наданого платіжного доручення в іноземній валюті неможливо встановити сплачену позивачем вартість товару, зазначеного в інвойсі № від 25.09.14, адже вказане платіжне доручення складено з призначенням платежу одночасно за двома інвойсами (№ від 18.09.2014 р. та № від 25.09.2014 р.), без зазначення платежу окремо за кожним з них. При цьому, проформи інвойсу від 18.09.2014 р. не було надано ні при митному оформленні товару, ні під час надання додаткових документів, хоча по цьому документу було встановлено розбіжності, що прямо впливає на митну вартість товару.

Зазначені розбіжності позивачем усунуто не було, а митницею було обґрунтовано причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Митниця обґрунтувала та довела неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначила у своєму рішенні номер та дату митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Відомості щодо вказаної декларації було долучено до матеріалів справи.

При застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товару відповідач керувався раніше визначеною органом доходів і зборів митною вартістю товару у співвіднесених обсягах за МД № 100250002/2014/66477 від 17.07.2014 з митною вартістю 0,8 дол. США/кг.

Правомірно відповідачем було відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості після надання додаткових документів, оскільки декларантом при визначенні митної вартості товару не було враховано витрат на навантаження та здійснення транспортування оцінюваних товарів.

За результатами розгляду додатково поданих позивачем 05.11.2014 за вих. №110 документів, митницею було встановлено наявність договірних відносин між ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» та ПП «Транс Логистик», оформлених договором № 27/11/13 від 27.11.2013 на здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також договором від 29.10.2013 між ПП «Транс Логистик» та ПП «Гроцький Транс». Також, було надано заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 1 від 19.09.2014 між ПП «Транс Логистик» та ПП «Гроцький Транс», згідно якої, узгоджена вартість послуг з транспортування вантажу складає 40 400 грн.

При цьому, документального підтвердження витрат ПП «Гроцький Транс», з урахуванням положень договору про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 № 291013, позивачем до митного оформлення та листом від 05.11.2014 не надано. Згідно відомостей наданої декларантом до митного оформлення транспортної накладної СМR (гр. 16) за зазначеною митною декларацією відсутні будь-які відмітки про безпосереднього перевізника товару. Також, наданий розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, не містить відомостей про вартість послуг ПП «Транс Логистик» з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів, в томі числі за договором про надання послуг з транспортного обслуговування від 29.10.2013 № 291013, укладеним з ПП «Гроцький Транс».

Судом першої інстанції було вірно враховано те, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають сплату транспортних послуг за рахунок покупця товару, в тому числі на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частиною загальних витрат на транспортування, тому є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2015р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: О.М. Панченко