Справа № 826/14754/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2016 року № 826/14754/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі : головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» (далі - позивач, ТОВ «РІА «АММ») до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Шевченківському районі ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2014 № .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.09.2014 за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «РІА «АММ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (правонаступником є ДПІ у Шевченківському районі ДФС у м. Києві) складено Акт № 1385/26-59-22-01/30263964 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем, зокрема, п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та, як наслідок, заниження податку з доходу нерезидента на загальну суму у розмірі 105001 грн.

29.09.2014 на підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким у зв'язку з порушенням вказаних норм ПК України, позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 105001 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 26250 грн.

З аналізу Акту перевірки видно, що підставою для висновку відповідача про порушення позивачем п. 160.2 ст. 160 ПК України стала виплата позивачем доходу компанії «Allians Media ltd» (Чеська Республіка) у розмірі 64000 Євро (еквівалент 700007,74 грн.) у вигляді роялті за надання права на використання програмного забезпечення «Freq.exe» без утримання та сплати до бюджету податку на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 15%.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2013 між позивачем та компанією «Allians Media ltd» (Чеська Республіка) укладено ліцензійну угоду про надання права на використання програмного забезпечення, відповідно до п. 1.1 якого Ліцензіар (Allians Media ltd) надає Ліцензіату (позивачу) за винагороду, визначену даною ліцензійною угодою, право використання наступного програмного забезпечення: «Freq.exe» (калькулятор ефективності частоти контактів рекламної кампанії) для використання наданого програмного забезпечення при плануванні рекламних компаній, що дозволяє визначити ефективну частоту контактів аудиторії з рекламним повідомленням.

В наступному, 26.12.2013 вказаними сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до вказаної ліцензійної угоди від 01.09.2013, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до такої ліцензійної угоди та викласти її в наступній редакції: «Договір купівлі-продажу програмного забезпечення від 01 вересня 2013 року».

Згідно з п.п. 2 та 3 такої Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в найменування сторін та замінити найменування «Ліцензіар» на найменування «Продавець», а найменування «Ліцензіат» - на «Покупець», а також викласти розділ 1 «Предмет договору» в наступній редакції: «Продавець зобов'язується передати у власність Покупця програмне забезпечення «Freq.exe» (калькулятор ефективності частоти контактів рекламної кампанії), що дозволяє визначити ефективну частоту контактів аудиторії з рекламним повідомленням при плануванні рекламних кампаній з наступною передачею всіх виключних майнових прав інтелектуальної власності на програмне забезпечення на умовах та в порядку, передбачених в даному договорі, а Покупець зобов'язується прийняти програмне забезпечення від Продавця та оплатити його вартість.».

Також викладено в новій редакції розділ 3, а саме: згідно з пп.пп. 3.4.1 та 3.4.2 вказаної Додаткової угоди Продавець разом із передачею програмного забезпечення передає (відчужує) Покупцю всі виключні майнові права інтелектуальної власності на програмне забезпечення. Виключні майнові права інтелектуальної власності на програмне забезпечення передаються Покупцю без будь-яких обмежень використання за територією та строком використання.

26.12.2013 сторонами укладено Додаткову угоду № 1/02 до договору купівлі-продажу програмного забезпечення від 01.09.2013, відповідно до змісту якої, керуючись ч. 3 ст. 361 ЦК України, сторони домовились поширити дію Додаткової угоди № 1 до договору на правовідносини сторін, що виникли до 26.12.2013.

У зв'язку вказаними змінами, сторони у Додатку № 1 від 26.12.2013 до Додаткової угоди № 1 від 26.12.2013 домовились скасувати підписані та затверджені акти наданих послуг від 31.10.2013 № 1 та від 25.12.2013 № 2.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача про те, що сторони замінили первісне зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами, відповідно до якого позивач отримав у власність програмне забезпечення «Freq.exe», в тому числі виключні майнові права, що включають також право розпорядження таким програмним забезпеченням.

Водночас, відповідно до пп. «в» п. 160.1 ст. 160 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються роялті.

Згідно з п. 160.2. ст. 160 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 12 Конвенції між Урядом України і Урядом Чеської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, ратифікованої Законом України від 17.03.1999 № 503-XIV, яка набула чинності 20.04.1999 (далі - Конвенція), роялті, які виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Договірній Державі. Однак ці роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний одержувач роялті є резидентом другої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті.

При цьому, частиною 3 ст. 12 Конвенції встановлено, що термін «роялті» при використанні в цій статті означає платежі будь-якого виду, що одержуються як відшкодування за користування або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або науки (включаючи кінематографічні фільми, фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення), будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або будь-яке промислове, комерційне або наукове обладнання, або за користування, або за інформацію (ноу-хау), що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду.

Згідно з п.п. 103.1, 103.2 та 103.4 ст. 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача про відсутність у позивача довідки, яка підтверджує статус резидента Чеської Республіки у компанії «Allians Media ltd», оскільки з матеріалів справи вбачається наявність такої довідки у позивача, яка видана компетентним органом Чеської Республіки, за відповідною формою, належним чином легалізована та перекладена відповідно до законодавства України.

Разом з тим, відповідно до пп. 14.2.225 п. 14.2 ст. 14 ПК України роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським та суміжним правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, будь-яким патентом, зареєстрованим знаком на товари і послуги чи торгівельною маркою, дизайном, секретним кресленням, моделлю, формулою, процесом, правом на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау). Не вважаються роялті платежі за отримання об'єктів власності, визначених в абзаці першому цього пункту, у володіння або розпорядження чи власність особи або, якщо умови користування такими об'єктами власності надають право користувачу продати або здійснити відчуження в інший спосіб такого об'єкта власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), за винятком випадків, коли таке оприлюднення (розголошення) є обов'язковим згідно із законодавством України.

Згідно з пп. 14.2.120 п. 14.2 ст. 14 ПК України нематеріальні активи - право власності на результати інтелектуальної діяльності, у тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані об'єктом права власності (інтелектуальної власності), право користування майном та майновими правами платника податку в установленому законодавством порядку, у тому числі набуті в установленому законодавством порядку права користування природними ресурсами, майном та майновими правами.

За висновком суду посилання відповідача в Акті перевірки на те, що позивачем не підтверджено авторське право на одержання доходу - документально не підтверджене ліцензією, патентом тощо, є безпідставним, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Враховуючи укладення між позивачем та компанією «Allians Media ltd» (Чеська Республіка) правочину, відповідно до якого позивач отримав у власність програмне забезпечення «Freq.exe», в тому числі виключні майнові права, що включають також право розпорядження таким програмним забезпеченням, що, в силу вимог пп. 14.2.120 п. 14.2 ст. 14 ПК України, є нематеріальним активом, і не є роялті ні в розумінні ПК України, ні в розумінні Конвенції, суд приходить до висновку, що в рамках спірних правовідносин позивач не зобов'язаний утримувати податок з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків та сплачувати їх до бюджету під час такої виплати.

За таких умов, суд вважає, що викладений в Акті перевірки висновок ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про порушення позивачем п. 160.2 ст. 160 ПК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 29.09.2014 № - безпідставним та неправомірним .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у справі № К/9991/66857/11 та від 10.12.2012 у справі № К/9991/26224/12.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності прийнятого рішення.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П ОС Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2014 № , прийняте Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційна агенція «АММ» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (правонаступником є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві) () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 262,50 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко