Справа № 203/6181/15-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2016 рокусправа № 203/6181/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А.

при секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 4 грудня 2015 року у справі № 203/6181/15-а (2-а/0203/142/2015) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» з 01.04.2015 року та зобов'язати останнього поновити виплату пенсії за віком з 01.04.2015 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 4 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська з 19 січня 2011 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати на посаді державного службовця.

З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213), яким внесені зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу».

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону № 213, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплати пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом України «Про державну службу» йому виплачуватись не повинна.

Колегія суддів зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

При цьому колегія суддів не приймає посилання позивача на статтю 58 Конституції України та дію закону у часі, оскільки дія Закону № 213 розповсюджувалась лише на майбутні відносини після набрання ним законної сили, а не на минулі, як помилково вважає апелянт.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З 1 червня 2015 року по час розгляду справи особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ст. 37 Закону України «Про державну службу» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаної статті відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому колегія суддів вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Повний текст складений 2 лютого 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 4 грудня 2015 року у справі № 203/6181/15-а (2-а/0203/142/2015) скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно Закону України «Про державну службу».

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати в розмірі 578 (п'ятсот сімдесят вісім) гривень 76 копійок за рахунок бюджетний асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: В.А. Шальєва