Справа № 274/4480/15-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зайцев А.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2016 р. Справа № 274/4480/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "08" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованої пенсії з липня по вересень 2015 року у розмірі 23625,00грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою до Житомирського апеляційного адміністративного суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представники відповідачів в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Приписами ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що пенсія позивачу з липня по вересень 2015 року нарахована відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області з 10.10.1994 року, даний факт сторони не оспорюють.

ОСОБА_3 було призначено пенсію відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" - пенсію за віком, що слідує зі змісту заперечень відповідача ( а.с. 51-53) та не спростовується позивачем.

Відповідно ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 05.11.1991р. №1788-XII, громадяни Україні мають право на державне пенсійне забезпечення, наступними видами пенсій: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втраті годувальника, за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 05.11.1991р. № 1788-XII право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

У відповідності до ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55. Пункт "є" статті 55 вказаного закону передбачає, що на пенсію за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальник вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений, абзацом першим ч.1 ст.40 цього Закону.

Судами встановлено, що у січні 2004 року пенсію позивачу перераховано пенсію відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що є у пенсійній справі позивачки. Пенсія позивачці розрахована із заробітної плати за період з 1.05.1996 року по 30.04.1998 року.

Долучені позивачем до позовної заяви розрахунки її пенсії не ґрунтуються на законі, оскільки Постанови КМУ № 395 від 22.07.1992 року, № 16 від 13.01.1993 року та № 1357 від 08.12.1997 року та Указ Президента України від 27.12.1991 року не корегують розмір заробітної плати за період з 1.05.1996 по 30.04.1998 року, який врахований при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 у січні 2004 року.

Відповідач вказав, що розмір пенсії ОСОБА_3 з січня 2015 року по день розгляду справи судом першої інстанції становить 2049 грн. (а.с.52).

Розмір пенсії за віком, визначений відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить - 1524 гривні 46 копійок, доплата за понаднормований стаж, визначена відповідно до ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - у спірний період - 237 грн.25.коп., індексація, відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить - 42 гривні 30 копійок.

Судом вірно зазначено, що після набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначається саме цим законом (Розділ V), а не підзаконними актами.

Посилань на те, що пенсія з липня по вересень 2015 р. була нарахована Управлінням позивачу з порушенням Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позовна заява (адміністративний позов) не містять.

Посилання позивачки на невірне проведення перерахунку її пенсії в січні 2004 року, та невірне визначення коефіцієнту її заробітку, невірне нарахування доплат до пенсії не заслуговує уваги, оскільки з ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року у справі №2а/603/76/12 вбачається, що Управлінням Пенсійного Фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вчасно та в повному обсязі нараховувалися та виплачувалися належні ОСОБА_3 пенсійні виплати за період з 2002 року по 2011 роки. Вказана обставина відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ не підлягає доказуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "08" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13302

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

4-Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

- ,