Справа № 308/14711/15-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., у присутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ПСЗ № 112985 від 16.12.2015 року у справі про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ПСЗ № 112985 від 16.12.2015 року у справі про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

16 грудня 2015 року Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову відносно позивача серія ПСЗ № 112985 від 16.12.2015 року у справі про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 455,00 грн., передбачене ч. 1, 6 ст. 126 КпАП України.

Позивач вважає що під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

«16» грудня 2015р. приблизно о 19год. 40хв. керуючи своїм автомобілем марки «Шкода Суперб», д.р.н. АО6590АО, на вулиці Дворжака, 35 в м. Ужгород був зупинений відповідачем. В ході розмови інспектор мені почав говорити, що я рухаюсь на своєму автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби та відсутнім полісом обовязкового страхування власників транспортних засобів, чим, на думку інспектора, порушив п.2.9. В та П.2.1.ГПДР України. Однак, я не порушував правила дорожнього руху, оскільки виконав вимоги п.2.9 (в) ПДР України і освітлення на моєму автомобілі підчас руху працювало, а крім того, відповідач не міг бачити чи працює освітлення номерних знаків автомобілю так як зупиняв мене спереду.

Не зважаючи на мої усні зауваження, не маючи жодних доказів моєї вини інспектор не захотів слухати мої пояснення, та почав без складання протоколу про адміністративне правопорушення заповняти, неодноразово зазначаючи, що відповідальності перед державою можна уникнути, якщо правильно вести себе на дорозі, зокрема при зустрічі з працівниками правоохоронних органів. Я повідомив інспектору, що його дії буду оскаржувати в судовому порядку, оскільки жодного правопорушення я не скоював.

Також, я зауважив інспектору, що в той момент керування свого автомобілю я дотримав вимоги ПДР України та запропонувала надати (навести) докази не освітлення номерного знаку, на що останній навідріз відмовився робити. Також інспектором не було надано жодних доказів у вигляді фото або відео фіксації інкримінованого мені адмінправопорушення. У оскаржуваній постанові відсутні докази цього, будь-яких свідків тієї події також не залучалось.

Не взявши до уваги мої власні заперечення, інспектор все таки не склав протокол про адміністративне правопорушення, а відразу виніс оскаржувану постанову.

Не дивлячись на те, що спірність ситуації була очевидна вже під час притягнення мене до відповідальності. Відповідач не вжив заходів щодо збору інших доказів вчинення правопорушення - наприклад свідків даного правопорушення, яких не встановлено та не опитано, здійснення фото або відео фіксації правопорушення, тощо. Самі ж по собі висловлювання інспектора не можуть бути єдиним доказом на підтвердження порушення Правил дорожнього руху.

Зважаючи на викладене позивач вважає, що постанова № ПСЗ 112985 від 16.12.2015р. в справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями Конституції та законів України, є не обґрунтованою, та незаконною.

В судовому засіданні позивача позов підтримав та просив його повністю задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, та надав заперечення проти позову, з викладенням обставин правильності та законності вказаного протоколу відносно ОСОБА_1.

Заслухавши позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 112985, винесеної Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_3, 16.12.2015 року о 19.40 в місті Ужгороді, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Шкода Суперб, номерний знак НОМЕР_1, на вул. Дворжака, 35, з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби та відсутнім полісом обовязкового страхування власників транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.9. в та п.2.1. Г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною першою статті 222 КпАП України визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 КпАП України розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно пункту 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у КУпАП неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до пункту 2.4 вищезазначеного Рішення скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Дана правова норма, на відміну від норми частини першої цієї статті, не містить гіпотези щодо оспорювання особою, що притягується до адміністративної відповідальності, допущеного правопорушення і адміністративного стягнення.

Відтак, позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст.

126 КУпАП в діях позивача підтверджується технічним носієм (диском), на якому міститься відеофіксація адміністративного правопорушення з місця події та постановою ПСЗ № 112985 від 16.12.2015 року інспектора роти № 2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_4, з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.9. в та п.2.1. ґ Правил дорожнього руху, тобто керував своїм транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби та з відсутнім полісом обовязкового страхування власників транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1.г Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідно до п. 2.9.в водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Будь-яких доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові позивачем не надано.

Більш того у судовому засіданні позивач підтвердив, що освітлення номерного знаку працювало з перебоями та у нього був відсутній поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був на стадії оформлення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного позову.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 48, 70, 71, 159, 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серія ПСЗ № 112985 від 16.12.2015 року у справі про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 05.02.2016.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5