Справа № 208/6905/15-а
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6905/15-а
№ провадження 2-а/208/15/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку, передбаченому ст.41 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «Про зобов'язання вчинити певні дії»,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд зобов'язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача на Дніпродзер-жинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 «Укренергочермет» та у ВАТ «Укрхіменерго», що, в свою чергу, стане підставою для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, у період з 19.08.1985р. по 04.01.1993р. він працював у Дніпродзержинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 «Укренергочермет» на посаді майстра з ремонту устаткування металургійних заводів. У період з 04.01.1993р. по 22.10.1996р. він працював на посаді слюсаря по ремонту устаткування металургійних заводів у вищевказаному підприємстві. З 25.10.1996р. по 01.03.1999р. він працював у ремонтно-монтажно-налагоджувальному управлінні №2 ДП ВАТ «Укрхіменерго» на посаді слюсаря-ремонтника 6-го розряду. У період з 01.03.1999р. по 11.07.2001р. він працював на посаді слюсаря-ремонтника по ремонту, монтажу та налагодження котельного та турбінно-компресорного устаткування у вищевказаному підприємстві. У період з 11.07.2001р. по 03.06.2002р. він працював на посаді бригадира комплексної бригади, із зайнятістю на роботах за Списком №2, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах. Разом з цим, звернувшись 22.07.2015р. до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, він отримав лист, у якому відповідач відмовив йому у зарахуванні його роботи на вищезазначених посадах до пільгового стажу за Списком №2, посилаючись на відсутність документів, які б підтверджували факт роботи позивача в умовах, які надають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відмову відповідача у призначенні йому пенсії на пільгових умовах він вважає протиправною, на підставі чого просить суд зобов'язати відповідача зарахувати вищевказані періоди роботи до пільгового стажу за Списком №2.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що, підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності, а також надав суду письмові заперечення на позов, у яких зазначив, що відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як, при зверненні до відповідача позивач не надав доказів на підтвердження фактично відпрацьованого ним часу у шкідливих умовах.

Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що, згідно запису у трудовій книжці позивача, останній, у період з 19.08.1985р. по 04.01.1993р. працював у Дніпродзержинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 «Укренергочермет» на посаді майстра з ремонту устаткування металургійних заводів. У період з 04.01.1993р. по 22.10.1996р. позивач працював у вищевказаному підприємстві на посаді слюсаря по ремонту устаткування металургійних заводів.

З 25.10.1996р. по 01.03.1999р. позивач працював у ремонтно-монтажно-налагоджувальному управлінні №2 ДП ВАТ «Укрхіменерго» на посаді слюсаря-ремонтника по ремонту, монтажу та налагодження котельного та турбінно-компресорного устаткування; у період з 01.03.1999р. по 11.07.2001р. - працював на вказаному підприємстві на посаді слюсаря-ремонтника по ремонту, монтажу та налагодження котельного устаткування; у період з 11.07.2001р. по 03.06.2002р. - працював на вказаному підприємстві на посаді бригадира комплексної бригади.

Згідно листа за вих.№ 6389/03/43, направленого відповідачем 27.07.2015р. на адресу позивача, відповідач, розглянувши заяву позивача від 22.07.2015р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність пільгового стажу позивача.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач просить суд зобов'язати відповідача зарахувати роботу позивача у Дніпродзержинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 «Укренергочермет» та у ВАТ «Укрхіменерго», що, в свою чергу, стане підставою для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно ч.1 ст.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію; рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року № 21-519а14.

Як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували результати атестації робочого місця позивача за умовами праці, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.2, 4-12, 48, 50, 56, 104 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «Про зобов'язання вчинити певні дії» - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Нельга Д. В.