Справа № 2-а-276/10
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-276/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І.А.,

при секретарі Пучиній А.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання нарахування недоплаченої суми пенсії, як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком за 2008 рік неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та забезпечити її виплату за 2008 рік. Свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни та відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року йому повинна виплачуватись щомісячне соціальна державна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.. Бездіяльність відповідача у здійсненні нарахування належної, як дитині війни соціальної державної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком в 2008 року та забезпечити її виплату є незаконною, оскільки державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн. Таким чином сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2008 рік складає 1737 грн. 90 коп.

В судове засідання позивач не зявився, просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до сучу надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову позивачу, оскілки вимоги позивача суперечать нормам чинного законодавства. В своїх запереченнях представник відповідача зазначає, що відповідних змін до нормативно-правових актів на виконання вимог Конституційного Суду не прийнято, позивачу виплати проводились виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком , визначеного постановою КМУ № .541 від 15.04.2003 року відповідно до норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем пропущений встановлений п. 1 ст. 100 КАС України річний строк звернення до суду, в звязку з чим наполягає на відмові в задоволені позовних вимог, за період, який передує річному стооку звернення з адміністративним позовом. Також зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, не поширюється, а тому відсутній механізм вирахування мінімальної пенсі за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватись пенсії дітям війни.

Враховуючи, що сторони надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, суд, відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справи в порядку письмового провадження на основі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1П являється дитиною війни, що підтверджується посвідченням № 126203, яке видано 25.12.1981 року (а с.4).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», редакція якого діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону, відповідно якої у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , як п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього закону.

Згідно частини 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір пенсії та отримуваної щомісячної соціальної державної допомоги позивачу було відомо з 01.01.2008 року, оскільки позивач отримував пенсію у встановленому розмірі щомісячно, однак до суду позивач звернувся лише в січні 2010 року, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не заявляє, причини пропуску не обґрунтовує, не надає жодного доказу звернення до відповідача щодо відновлення його порушеного права на захист його прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд вважає, що відсутні поважні причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом в звязку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зобовязання нарахувати щомісячну держави соціальну допомогу за 2008 рік задоволенню не підлягають у звязку з тим, що відповідач пропустив без поважних причин процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районні м. Чернігова про зобовязання нарахування недоплаченої пенсії, як дитині війни - відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Косач І.А.