Справа № 821/3325/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3325/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області (далі по тексту - відповідач або Каховська РДА) про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працював державним реєстратором Каховської РДА. Розпорядженням від 16.09.2015р. №148 ос позивача звільнено з роботи. Підставою для звільнення стало системне порушення трудової дисципліни, етики поведінки державного службовця, невиконання посадових обов'язків та факти наведені у службовій записці першого заступника голови Каховської районної державної адміністрації від 14.09.2015р.

Позивач вказав, що він звернувся до голови Каховської районної державної адміністрації з вимогою проведення службового розслідування. У проведенні розслідування йому було відмовлено. На розгляд подання про звільнення його запрошено не було.

Крім того, позивач вказав, що завідувач сектору адміністративно - дозвільних процедур розробила посадову інструкцію державного реєстратора, якою збільшила коло обов'язків. Так, вважає, що повноваженнями адміністратора не передбачені виконання керівних функцій Центру надання адміністративних послуг.

Розпорядження від 16.09.2015р. №148 ос про звільнення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки щодо нього протиправно виносились догани.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив визнати протиправним та скасувати оскаржуване розпорядження від 16.09.2015 р. № 148 ос; поновити його на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що в період 2013-2015 року, видано розпорядження голови райдержадміністрації за № 467 "Про винесення догани ОСОБА_1Б.", № 49 "Про винесення догани ОСОБА_1Б." та 27.04.2015 року видано розпорядження голови райдержадміністрації за № 171 "Про винесення заходу дисциплінарного впливу" щодо ОСОБА_1 У зв'язку з систематичними порушеннями виконання посадових обов'язків позивача, першим заступником голови райдержадміністрації службовою запискою запропоновано голові райдержадміністрації звільнити ОСОБА_1.

16.09.2015 р. винесено Розпорядження №148 ос про звільнення ОСОБА_1

Відповідач зазначив, що при звільненні позивача ним дотримано вимогу щодо отримання погодження Державної регуляторної служби України.

Щодо посадової інструкції відповідач вказав, що її розроблено на основі Довідника типових професійно - типових професійно - кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, положення про відповідний структурний підрозділу та затверджено заступником керівника органу виконавчої влади.

Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, суд дійшов до наступного: закон України "Про державну службу" регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну службу", державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

ОСОБА_1 з серпня 2012 року працював державним адміністратором Каховської районної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Каховської районної державної адміністрації від 16.09.2015р. №148 ос позивача звільнено з роботи, відповідно до п. 3 статті 40 Кодексу законів про працю.

Пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пунктом 1 часини 1 статті 39 Закону "Про місцеві державні адміністрації України" від 09.04.1999 № 586-XIV передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень.

Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року головою Каховської РДА видано розпорядження за № 467 "Про винесення догани ОСОБА_1Б."; 05 грудня 2015 року видано розпорядження голови Каховського районної державної адміністрації № 49 "Про винесення догани ОСОБА_1Б."; 27 квітня 2015 року видано розпорядження голови райдержадміністрації за № 171 "Про винесення заходу дисциплінарного впливу", щодо ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 статті 147 Кодексу законів про працю (далі по тексту - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу) (ст. 150 КЗпП України).

Судом встановлено, що вказані розпорядження не оскаржувались та не скасовані.

Частиною 1 статті 151 КЗпП України передбачено, що якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що 09 вересня 2015 року до районної державної адміністрації надійшли письмові звернення громадянина ОСОБА_3, що діє в інтересах гр. ОСОБА_4 за довіреністю, та депутата Каховської районної ради ОСОБА_5 стосовно некоректної та не професійної поведінки ОСОБА_1 при видачі гр. ОСОБА_3 витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 6,47 га. кадастровий номер: :07:005:006.

На вказане звернення першому заступнику голови райдержадміністрації ОСОБА_6 ОСОБА_1 надано доповідну записку 10.09.2015 року за вх. № 1208/01-15, відповідно до якої останній заперечував даний факт.

11 вересня 2015 року на адресу райдержадміністрації надійшло звернення від ПрАТ "Фрідом Фарм Інтернешнл" щодо порушень ОСОБА_1 порядку оформлення документів на отримання витягів з Державного земельного кадастру у кількості 43 комплектів документів.

Крім того, 26 серпня 2015 року Голові районної державної адміністрації надано доповідну записку від головного спеціаліста сектору контролю апарату районної державної адміністрації, в якій вказано, що на розпорядження голови обласної державної адміністрації від 26.05.2015 р. "Про стан реформування системи надання адміністративних послуг в області" від виконавця його не надано відповідь в строк для його виконання. Відмову аргументовано тим, що він не має таких повноважень.

28 серпня 2015 року голові районної державної адміністрації надано доповідну записку від головного спеціалісту сектору контролю апарату районної державної адміністрації надано доповідну записку, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовився надавати інформацію (посилання) про створення офіційної сторінки ЦНАП у Facebbok витребувану Управлінням розвитку підприємництва та торгівлі обласної державної адміністрації на доручення голови обласної державної адміністрації від 17.07.2015 р. № 226-д "Дані за результатами навчального семінару для голів районних державних адміністрацій та міських голів міст обласного значення від 03 липня 2015 року".

14 вересня 2015 року голові районної державної адміністрації надано доповідну записку від першого заступника голови Каховської районної державної адміністрації, якою запропоновано звільнити ОСОБА_1 з займаною посади.

Пунктом 3 посадової інструкції державного адміністратора сектору адміністративно-дозвільних процедур Каховської районної державної адміністрації, затвердженої 01.10.2014 року головою районної державної адміністрації, визначено, що державний адміністратор сектору адміністративно-дозвільних процедур районної державної адміністрації підпорядковується безпосередньо голові районної державної адміністрації, а у виконанні завдань щодо реалізації державної політики у сфері дозвільної системи та адміністративних послуг заступнику голови районної державної адміністрації з галузевих питань, з організаційних питань завідувачу сектору адміністративно-дозвільних процедур районної державної адміністрації, який згідно з положенням про Центр надання адміністративних послуг є керівником Центру.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що на час відсутності завідувача адміністратора сектору адміністративно-дозвільних процедур районної державної адміністрації, державний адміністратор сектору адміністративно-дозвільних процедур райдержадміністрації виконує його обов'язки.

Отже, проаналізувавши вказану посадову інструкцію, затверджену 01.10.2014 року головою районної державної адміністрації, суд приходить до висновку щодо покладення обов'язків на час відсутності завідувача на ОСОБА_1 З вказаною посадовою інструкцією позивач ознайомлений, а саме, посадова інструкція ним не оскаржувалось.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", а саме, п. 23 роз'яснено, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем вчинено проступок після застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 статті 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Тобто, трудовий договір, укладений на невизначений термін може бути розірваний роботодавцем лише з підстав, визначених законом, і з дотриманням визначеного в законі порядку. Отже, роботодавець має право за своєю ініціативою звільнити працівника лише за умови наявності певних підстав, з якими закон пов'язує виникнення у роботодавця права на розірвання трудового договору.

Листом від 15 грудня 2015 року № 11-01-11/1570 головою профспілкового комітету Каховської районної державної адміністрації надано відповідь, що на засіданні профспілкового комітету розглянуто питання щодо звільнення ОСОБА_1 та 04 грудня 2015 року профспілковим комітетом відповідача та надано згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1

Крім того, суд зазначає, що Порядком погодження кандидатур на призначення та звільнення з посади державного адміністратора, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 26.12.2011 № 419 визначено, що цей Порядок визначає процедуру погодження Міністерством економічного розвитку і торгівлі України як спеціально уповноваженим органом з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності кандидатур, поданих міськими головами міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, головами Київської та Севастопольської міських, обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій та уповноваженого Радою міністрів Автономної Республіки Крим міністерства або республіканського комітету на призначення та звільнення з посади державного адміністратора.

Відповідно до п. 3.1 вказаного порядку передбачено, що голова органу державного адміністратора звертається до Мінекономрозвитку з поданням про погодження звільнення з посади державного адміністратора (далі - подання про погодження звільнення) за формою, встановленою у додатку 2. Подання про погодження звільнення надсилається до Мінекономрозвитку у двох примірниках.

Судом встановлено, що головою Каховської районної державної адміністрації направлено запит до Державної регуляторної служби України щодо погодження звільнення ОСОБА_1

Головою Державної регуляторної служби України надано подання від 28 квітня 2015 року про погодження звільнення з посади державного реєстратора.

Отже, суд приходить до висновку щодо дотримання процедури звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Щодо посилання позивача про відмову йому в проведенні службового розслідування що, на думку позивача, безпідставних звинувачень, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Отже, суд приходить до висновку, що керівник органу державної влади, що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави, наділений правом в задоволенні клопотання про її проведення або відмови в ньому.

Щодо посилання позивача про збільшення кола обов'язків у посадовій інструкції державного реєстратора суд зазначає, що ч. 2 ст. 11 Законом України "Про державну службу" визначено, конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до наказу Національного агентства України з питань державної служби від 13.09.2011 року № 11 "Про Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців", та додатку до нього в розділі "Рекомендації щодо підготовки посадових інструкцій державних службовців" визначено, що посадова інструкція - документ, що видається з метою регламентації організаційно-правового статусу працівника, його конкретних завдань та обов'язків, прав, відповідальності, забезпечує умови для його ефективної роботи.

Посадова інструкція розробляється керівниками структурних підрозділів (начальником управління, начальником самостійного відділу, начальником відділу, завідувачем самостійного сектору, завідувачем сектору тощо) на посаду кожного працівника департаменту, управління, відділу, сектору на основі вимог Довідника типових професійно - кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, Додатка 1 до нього, положення про відповідний структурний підрозділ та затверджується заступником керівника органу виконавчої влади. У посадовій інструкції мають бути чітко окреслені місце та роль державного службовця в діяльності підрозділу, межі його повноважень та відповідальності.

Посадові інструкції працівників відділів (секторів) у складі територіальних органів центральних органів виконавчої влади готуються їх керівниками і затверджуються керівником територіального органу

Посадові інструкції готуються у двох примірниках, один з яких зберігається у секторі кадрової роботи (оригінал), а другий - у начальників відповідних структурних підрозділів (територіальних органів). Державному службовцю видається під розписку копія посадової інструкції. Текст посадової інструкції, як правило, складається з наступних розділів: Загальні положення. Завдання та обов'язки; Права; Відповідальність; Взаємовідносини (зв'язки) за посадою.

Отже, посадову інструкцію розроблено на та затверджено 01.10.2014 року головою районної державної адміністрації, відповідно до вказаного Довідника та додатку до нього.

Позивач з посадовою інструкцією ознайомлений належним чином.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 січня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 12.3