Справа № 521/3311/15-а
Суддя: Буран О. М.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3311/15-а
№пр.2а/521/65/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О. М.

при секретарі Янкул Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Кредитної спілки «Меркурій» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 та просить визнати незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №16019569 від 24 вересня 2014 року державного реєстратора ОСОБА_1, скасувати це рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно та зобов*язати відповідача здійснити дії по реєстрації права власності на нерухоме майно, приватну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Кредитною спілкою «Меркурій».

Представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 15.09.2014 року позивач КС «Меркурій» надав до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції заяву за реєстраційним №8149503 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 з відповідними документами, необхідними для проведення державної реєстрації. Проте Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 від 24.09.2014 року за № 16019569 позивачу було відмовлено на підставі того, що подані позивачем документи не відповідають вимогам п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме, що з поданих позивачами документів неможливо встановити факт отримання вимоги боржниками. Тобто позивач не надав документ, який би свідчив про факт отримання боржниками письмової вимоги, надісланої Кредитною Спілкою «Меркурій», яка є іпотеко держателем майна у вигляді приватної квартири АДРЕСА_2. Позивач вважає, що вчинення вказаних дій з боку Державного реєстратора є протиправним, рішення №16019569 від 24 вересня 2014 року державного реєстратора ОСОБА_1 незаконним, яке просить скасувати та зобов*язати відповідача здійснити дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, приватну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Кредитною спілкою «Меркурій». З метою відновлення свого порушеного права, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові та на представлені докази.

Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за їх відсутності, до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача оцінивши наявні докази у їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Судом встановлені такі фактичні обставин та відповідні їм правовідносини.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що 15.09.2014року, з метою державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2, Кредитна спілка «Меркурій» звернулись до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за встановленою формою та додала наступні документи: 1. іпотечний договір від 27.07.2010 року, укладений між КС «Меркурій» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, предметом якого є квартира АДРЕСА_2, загальною площею 49,2 кв.м, що належить в рівних частках іпотекодавцям, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; 2. кредитний договір №17/07.010 від 27.07.2010року, укладений між КС «Меркурій» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на суму 13000,00 грн. зі сплатою 0,195% щомісячних; 3. заява повідомлення боржників про сплату заборгованості у розмірі 162 279,00 грн., надіслана на адресу боржників приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_5; 4. Заява КС « Меркурій», спрямована приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 з вимогою направити, належним чином завірену лист-вимогу боржникам; 5. Свідоцтво від 02.09.2014 року (у відповідності ст..84 ЗУ «Про нотаріат»), видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 про вручення заяви КС « Меркурій» боржникам, переданої листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.09.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, під час розгляду заяви від 15.09.2014 р., встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 та винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2, керуючись приписами ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. п. 20, 28 Порядку.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і «Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції чинній з 01.01.2013 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації відноситься до повноважень органів державної реєстрації прав, що утворені Міністерством юстиції України (стаття 8 Закону №1952).

Статтею 15 Закону №1592 визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтями 16, 17 Закону № 1952-IV зазначено про обов'язковість подання документів разом із заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Перелік таких документів встановлено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок № 868).

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції чинній з 01.01.2013 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ст.3 вказаного Закону).

Статтею 6 Закону №1952 визначена система органів державної реєстрації прав, яку становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації відноситься до повноважень органів державної реєстрації прав, що утворені Міністерством юстиції України (стаття 8 Закону №1952).

Відповідно до п.1ч.1ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч.4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Особливості процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 868 від 17.10.2013 року, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

. Пунктом 23 Порядку № 703 встановлено, що Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній з 01.01.2013 року) встановлений вичерпний перелік підстав за яких державний реєстр відмовляє у державній реєстрації прав на нерухоме майно, крім іншого, п. 4 подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, з урахуванням викладених обставин та приписів чинного законодавства України суд приходить до висновку, що дійсно існують розбіжності, які унеможливлюють здійснення реєстрації по спірному житловому приміщенню, визначені приписами п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та встановлені державним реєстратором при розгляді заяви від 24.09.2014 р., зокрема відсутність завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві, а також документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Кредитної спілки «Меркурій» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Буран