Справа № 813/2722/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року № 813/2722/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова до Львівської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі міста Львова звернулось в суд з позовом про стягнення з Львівської обласної спілки споживчих товариств Облживспілка суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі пенсій, що підлягають сплаті Пенсійному фонду у розмірі 1390,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем порушено порядок фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам цієї установи згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у зв'язку з чим за період з січня по квітень 2015 року виникла заборгованість по відшкодуванню вищезазначеної різниці у розмірі 1390,15 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, надала суду пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивач помилково зарахував до стажу наукової роботи страховий стаж працівнику позивача ОСОБА_3 за період роботи з 12.07.1979 року - 27.09.1985 року на посаді керуючого гуртовою конторою організації торгівлі промисловими товарами "Облкооппромторгу". Посада, яку займав у вищевказаний період ОСОБА_3 не відноситься до груп і спеціальностей у галузі науки. Відтак, відповідач вважає, що не повинен платити різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам цієї установи згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Додатково зазначив про скасування судом повідомлення позивача від 31.03.2015 року про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів на 2015 рік. Зважаючи на наведене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 24 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України Про наукову і науково-технічну діяльність, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, визначений відповідним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково - технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Позивач надіслав відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на 2015 рік.

Згідно з повідомленням, щомісячна різниця між сумою пенсії ОСОБА_3, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, що підлягає щомісячному відшкодуванню позивачем складає 347,54 грн.

Предметом спору є заборгованість по відшкодуванню вищезазначеної різниці у розмірі 1390,15 грн. за період з січня по квітень 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що Львівський окружний адміністративний суд у справі № 813/4534/15 своєю постановою від 21.10.2015 року (набрала законної сили 29.12.2015 року) визнав протиправним та скасував повідомлення Управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова від 31.03.2015 року про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів на 2015 рік (з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року) щомісячно Облспоживспілкою Правління в сумі 347,54 грн.

Зважаючи на зазначену обставину, встановлену судовим рішенням у справі № 813/4534/15, не підлягає стягненню з відповідача в користь позивача сума витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі пенсій, що підлягають сплаті Пенсійному фонду, у розмірі 1390,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А так як позивач не зміг довести перед судом обставини, на котрих ґрунтувався його позов, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки такі заявлені безпідставно.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст. 94 КАС України, такі у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 04.02.2016 року.

Суддя Сидор Н.Т.