Справа № 2а-11858/12/0170/15
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Київ К/800/17865/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», ОСОБА_5, про визнання рішення протиправним, визнання незаконним та скасування акту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим із позовом про: визнання протиправним рішення Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим про опис й арешт квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим в рамках виконавчого провадження по виконавчому листу № 6-3029/11 від 8 липня 2011 року; визнання незаконним та скасування акту опису й арешту квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, складеного 13 червня 2012 року державним виконавцем Затрубченко О.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року, закрито провадження у справі за вказаним позовом, оскільки таку справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Роз'яснено позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Третя особа по справі ОСОБА_5 подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що 7 вересня 2011 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було прийнято постанову № 16988/16 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-3029/11, виданого 8 липня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1418356,41 гривень.

13 червня 2012 року заступником начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим Затрубченко О.О. був складений акт опису й арешту майна - квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим.

ОСОБА_4 звернулася в Окружний адміністративний суд Автономної Республіки Крим із позовом, у якому просить: визнати протиправним рішення Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим про опис й арешт квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим в рамках виконавчого провадження по виконавчому листу № 6-3029/11 від 8 липня 2011 року; визнати незаконним та скасувати акт опису й арешту квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, складений 13 червня 2012 року державним виконавцем Затрубченко О.О.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказує, що вона не є учасником виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» суми заборгованості у розмірі 1418356,41 гривень, однак вона є орендарем приміщення, яке описане та арештоване згідно акту опису й арешту майна від 13 червня 2012 року. Позивач також зазначає, що на даний час в порядку цивільного судочинства слухається справа про визнання її співвласником вказаного майна щодо якого був складений оспорюваний акт опису й арешту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У частині 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Як встановлено судами, Залізничним районним судом міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 3 лютого 2012 року відкрито провадження у справі № 2-0107/769/2012 в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання співвласником майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 в місті Сімферополі Автономної Республіки.

Тобто, має місце спір про право власності на вказану вище квартиру, з приводу опису та арешту якої був складений акт опису й арешту, який є предметом оскарження у цієї справі.

Суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвалюючи рішення суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, правильно закривши провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», ОСОБА_5, про визнання рішення протиправним, визнання незаконним та скасування акту - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.