Справа № 810/4294/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4294/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Київ №810/4294/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Макаренко К.Ю. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Виробничо-комерційної фірми "Рута" про стягнення податкового боргу.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області з позовом до Виробничо-комерційної фірми "Рута" про стягнення податкового боргу у сумі 198242,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплачує у встановлений законодавством строк самостійно визначені грошові зобов'язання з податку на додану вартість, в зв'язку з чим утворився податковий борг в розмірі 198242,45 грн., а тому позивач просить стягнути податковий борг у примусовому порядку.

Відповідачем письмових заперечень проти позову до суду не було надано.

Позивачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання по справі не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином та завчасно рекомендованою кореспонденцією, яка була направлена на адресу позивача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого у порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом врегульовано статтею 203 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до вимог вказаної статті, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справі вбачається, що позивачем подано до податкового органу наступні податкові декларації з податку на додану вартість:

Грошові зобов'язання з податку на додану вартість, що були визначені відповідачем за вказаними податковими деклараціями, не були сплачені у повному обсязі, внаслідок чого виник податковий борг з податку на додану вартість за період лютий - червень 2015 року, який з урахуванням часткового погашення складає 194207,01 грн.

Відповідно до пп. 129.1.1. п.129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Кодексом (абз.2 п. 129.1.1 ч.129.1 ст. 129 ПК України).

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У зв’язку з простроченням виконання узгодженого грошового зобов’язання з податку на додану вартість (самостійно визначені грошові зобов’язання) було здійснено нарахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України у сумі 4035,44 грн. за період з 31.01.2015 по 04.08.2015, що підтверджується карткою особового рахунку позивача з податку на додану вартість (а.с.49-50).

Таким чином загальна сума податкового боргу зі сплати самостійно визначених грошових зобов’язань з податку на додану вартість з урахуванням часткової сплати та пені нарахованої за прострочення виконання узгодженого грошового зобов’язання складає 198242,45 грн. (194207,01 грн. + 4035,44 грн.).

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми податкового боргу відповідачем суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що несплачені грошові зобов’язання відповідача на загальну суму 198242,45 грн., узгоджені у встановленому порядку, в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України є податковим боргом, який підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури його стягнення, суд дійшов висновку щодо правомірності позовних вимог позивача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.