Справа № 2-а-861/09/1404
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 р.Справа № 2-а-861/09/1404

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Молчанов О.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2009 року у справі за адміністративним позовом прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2009р. прокурор Березнегуватського району Миколаївської області звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 соціальної допомоги неправомірною та зобовязання провести нарахування та виплату недоплаченої державної соціальної допомоги дитині війни за 2006-2007 роки в сумі 2744,25 грн.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23.04.2009р. позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області, яка виразилась у невиплаті підвищення розміру пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязано УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням №225003 від 07.06.2000р.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 19.12.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 19.01.2006р., п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»було виключено. Статтю 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»викладено у редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абз.7 ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.2006р., а ст.6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному КМУ за погодженням з Комітетом ВРУ з питань бюджету». При цьому, порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році КМУ розроблено не було.

Таким чином, у 2006р. позивач не мала правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком як дитина війни.

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. ст.111 вказаного Закону визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. позивач мала право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком.

Колегією суддів встановлено, що позивачем пропущений строк для звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України. Відповідно до ст.100 КАС України (ред. 2005р.) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягав на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, тому при визначені дати початку проведення перерахунку пенсії застосовується річний строк для звернення до суду з моменту подачі позовної заяви, тобто захист порушених прав позивача починається з 09.01.2008 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4, 207, 254 ч.5 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області задовольнити.

Постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_1