Справа № 804/14337/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про застосування арешту рахунків платника податків, -
15 вересня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про застосування арешту рахунків платника податків
В обґрунтування позову зазначено, що наказом Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.09.2015 №434 було призначено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.
Однак, 14.09.2015 року при намаганні працівників ДПІ розпочати перевірку відповідач протиправно відмовив у допуску до перевірку.
Представником відповідача надані суду письмові заперечення, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши наступне:
- наказ №434 від 02.09.2015 року «Про організацію та проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3» через невідповідність чинному законодавству України відповідачем 08.09.2015 року оскаржено до суду, про що 09.09.2015 року проінформовано позивача;
- керівник позивача, приймаючи спірний наказ №434 від 02.09.2015 року та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.09.2015 року, в тому числі звертаючись до суду з даними позовними вимогами, порушив норми податкового законодавства та вийшов за межі наданих йому повноважень, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2015 року Новомосковською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України винесено наказ №434 «Про організацію та проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.
14.09.2015 року при пред'явленні працівниками податкового органу направлень на перевірку від 14.09.2015 року №519, №520, №521 ФОП ОСОБА_4 відмовлено від підпису в направленнях, відмовлено в наданні документів, що належать до предмета перевірки, та відмовлено у допуску посадових осіб до проведення перевірки.
14.09.2015 року складений акт №268/172/НОМЕР_1 «Про відмову від підпису у направленнях на перевірку та допуску співробітників Новомосковської ОДПІ для здійснення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», яким підтверджено факт відмови відповідача від здійснення перевірки.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що позивачем у даній адміністративній справі заявлено вимоги щодо застосування арешту коштів на банківських рахунках відповідача.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
При цьому підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Згідно пункту 7.3 Порядку №568 для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Згідно пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Отже, законність вимоги щодо арешту рахунків платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України повязана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.
Згідно із пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
Виходячи з викладеного та приймаючи до уваги норми статті 94 Податкового кодексу України, Порядку №568, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, слід дійти висновку, що застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що Новомосковська ОДПІ звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням про підтвердження арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3
Таким чином, адміністративний арешт майна не може бути підтверджений в судовому порядку до моменту вирішення спору щодо законності підстав для проведення контролюючим органом перевірки ФОП ОСОБА_3, та в подальшому застосування арешту майна платника податків.
З рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.09.2015 року вбачається, що підставою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, став не допуск посадових осіб Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки за наказом від 02.09.2015 рок №434.
Отже, станом на час розгляду даної справи, є такою, що набрала законної сили постанова, якою скасовано наказ №434 від 02.09.2015 року, а тому відсутні законні підстави для проведення перевірки відповідача, і, як наслідок, відсутня, передбачена пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, підстава для застосування адміністративного арешту майна, така як відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
За таких обставин, з огляду на те, що арешт майна відповідача не підтверджений у судовому порядку, а отже, припинився відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, підстави для застосування арешту коштів на відкритих рахунках відповідача відсутні, оскільки такий арешт є лише складовою загального арешту майна.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про застосування арешту рахунків платника податків - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 5 лютого 2016 року.

Суддя І.О. Верба