Справа № 826/19955/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2016 року № 826/19955/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІВАН.ТВ"
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправною та скасування вимоги,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство обмеженою відповідальністю "ДІВАН.ТВ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 03.06.2015 № Ю-657.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач передчасно виніс податкову вимогу від 03.06.2015 № Ю-657, оскільки станом на 31.05.2015 заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені була неузгодженою.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач, на електронну пошту суду, скерував письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що спірна вимога була сформована автоматично, оскільки у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, яка відображена у картці особового рахунку (картку особового рахунку суду не надано).

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2015 Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві було винесено податкову вимогу № Ю-657, згідно якої станом на 31.05.2015 заборгованість ТОВ "ДІВАН.ТВ" зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені становить 74621,84 грн.

Не погоджуючись з податковою вимогою від 03.06.2015 № Ю-657, позивач оскаржив її в адміністративному порядку, відповідно до статті 56 Податкового кодексу України.

Рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 20.07.2015 та ДФС України від 18.08.2015 податкову вимогу від 03.06.2015 № Ю-657 залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІВАН.ТВ", не погоджуючись з податковою вимогою від 03.06.2015 № Ю-657, яка винесена, як похідна, на підставі акта перевірки від 26.11.2014 № 15/26-57-17-02-22/37675470 та вимог від 26.11.2014 № Ю-657, від 06.01.2015 № Ю-657, від 03.02.2015 № Ю-657 та від 07.05.2015 № Ю-657, стверджуючи, що у товариства відсутній податковий борг, що підтверджується судовими рішеннями в адміністративних справах № 826/7255/15 та № 826/9499/15, звернулось до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення..

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання.

Згідно із статтею 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов'язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов'язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення. У разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Проте, відповідно до пункту 56.18 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із частиною першою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини третьої статті Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Судом було встановлено, що за результатами фактичної перевірки дотримання ТОВ «Діван.ТВ» законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), повноти обчислення та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2013 по 30.09.2014 ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт № 15/26-57-17-02-22/37675470 від 26.11.2014, яким встановлено порушення позивачем п.167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1, пп. «а» п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176 ПК України та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму у розмірі 17463,93 грн., а також порушення позивачем ч. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та, як наслідок, несплата внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму у розмірі 48780,64 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.11.2014 №Ю-657 у розмірі 48780,64 грн.

Крім того, в результаті виявлених порушень, 15.12.2014 відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 29846,11 грн., (17463,93 грн. - за основним платежем та 12382,18 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 510,00 грн.;

- рішення №003121710 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму у розмірі 48780,64 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21504,60 грн.

На підставі картки особового рахунку платника відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-657 від 06.01.2015, відповідно до якої відповідач вимагав від позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 51587,12 грн.

03.02.2015 на підставі картки особового рахунку платника складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-657 розмірі 73637,92 грн., з яких недоїмка зі сплати єдиного внеску становить 21886,26 грн., а штрафи - 51751,66 грн.

За результатами адміністративного оскарження акта перевірки скасовано рішення від 15.12.2014 № 003121710, а в решті скарги залишено без задоволення.

07.05.2015 на підставі картки особового рахунку платника відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-657 у розмірі 74137,50 грн., з яких недоїмка зі сплати єдиного внеску становить 47590,27 грн., а штрафи складають 26547,23 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №826/7255/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015, за результатами розгляду позову ТОВ «Діван.ТВ» до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2014 № та № , позовні вимоги ТОВ «Діван.ТВ» задоволено у повному обсязі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2015 № 826/9499/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015, визнані протиправними та скасовані вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.11.2014 № Ю-657, від 06.01.2015 № Ю-657, від 03.02.2015 № Ю-657 та від 07.05.2015 № Ю-657, прийняті Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Крім того, в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 № 826/9499/15 зазначено «постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №826/7255/15 встановлено, що позивачем у повному обсязі підтверджено правомірність визначення та сплати до бюджету сум ПДФО із додержанням норм законодавства, тобто база для нарахування єдиного внеску не є збільшеною на вказану суму, відповідно висновок Акту перевірки про порушення позивачем ч. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є безпідставним та необґрунтованим, а спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.11.2014 № Ю-657 підлягає скасуванню. А оскільки спірні вимоги від 06.01.2015 № Ю-657, від 03.02.2015 № Ю-657 та від 07.05.2015 № Ю-657 винесені як похідні, на підставі Акту перевірки та вимоги від 26.11.2014 №Ю-657, що не спростовано відповідачем, суд першої інстанції вірно визнав протиправними та скасував такі вимоги суб'єкта владних повноважень».

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд встановив, що податкові повідомлення-рішення від 15.12.2014 № та № , якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, тобто збільшено базу нарахування єдиного внеску, були скасовані в судовому порядку, що підтверджується судовими рішеннями по справі № 826/7255/15.

Крім того, спірна податкова вимога від 03.06.2015 № Ю-657 винесена, як похідна, на підставі акта перевірки від 26.11.2014 № 15/26-57-17-02-22/37675470 та вимог від 26.11.2014 № Ю-657, від 06.01.2015 № Ю-657, від 03.02.2015 № Ю-657 та від 07.05.2015 № Ю-657, оскільки даний факт не спростовано відповідачем.

В той же час, вимоги від 26.11.2014 № Ю-657, від 06.01.2015 № Ю-657, від 03.02.2015 № Ю-657 та від 07.05.2015 № Ю-657 скасовані в судовому порядку, що підтверджується судовими рішеннями по справі № 826/9499/15.

Отже, матеріалами справи спростовуються висновки відповідача про існування у позивача станом на 31.05.2015 узгодженої суми податкового боргузі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а податкова вимога від 03.06.2015 № Ю-657 - скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 03.06.2015 № Ю-657 Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов