Справа № 1806/2-а-2/11
Суддя: Кондратенко М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №1806/2-а-2/11
Провадження №1806/2-а-2/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2011 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Кондратенко М.В. , при секретарі Баришевій А.І. , за участю помічника прокурора Ковпаківського району м. Суми Кулинич І.С. розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення сум не доплаченої пенсії з урахуванням індексу інфляції , а також 3 х відсотків річних за невиконання зобов`язань, відшкодування спричиненої матеріальної і моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 свій позов, який неодноразово змінював і доповнював, обґрунтовує тим, що з 1991 р. отримує пенсію у зв`язку з звільненням в запас з військової служби.

14.04.1998 р. отримав статус інваліда 3 групи, а з 29.04.1999 р. має статус інваліда 2-ї групи. Згідно ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « має право на підвищення пенсії : як інвалід 3-ї групи - у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, а як інвалід 2-ї групи - у розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком.

Сумський обласний військовий комісаріат виплачував кошти як підвищення пенсії, однак виходячи з сум у розмірі 16, 62 грн. і 19, 91 грн. , визначених постановами Кабінету Міністрів України як базові величини для перерахунку, що суперечить вимогам ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «.

З 01.01.2006 р. до цього часу йому пенсію виплачує Головне Управління пенсійного фонду України в Сумській області з підвищенням у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, чим допущено звуження його пенсійних прав і свобод у порушення вимог ст. 22 Конституції України. Вважає, що при перерахунку сум підвищення пенсії повинен також застосовуватись показник як 350 % мінімальної пенсії за віком.

Також вважає, що у відповідності до вимог ст. 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « , має право на підвищення пенсійних виплат у розмірі на 1 % розміру пенсії , обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, враховуючи, що його стаж служби становить більше 25 років.

У зв`язку з порушенням пенсійних прав не доотримав кошти у вигляді пенсії. Також йому спричинена матеріальна шкода, бо не отримання пенсійних виплат у повному обсязі не давало можливості своєчасно проходити курси лікування , придбавати необхідні медпрепарати та ліки. Тому сума не доплаченої пенсії підлягає відшкодування, з урахуванням індексу інфляції і 3 % річних у відповідності до вимог ст. 625 ЦПК України , яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Так як відповідно до вимог ст. 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб « , виплата пенсій, не отриманих з вини органу, який повинен ці кошти виплачувати, здійснюється без обмеження будь-яким строком, просить ухвалити рішення, яким стягнути на його користь :

1. З Сумського обласного військового комісаріату : 46573, 25 грн. загальну суму не доплаченої пенсії / з урахуванням всіх доплат, індексу інфляції, річних за порушення зобов`язання по виплати коштів /, а також 15000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди .

2. З Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області : 165988, 47 грн. суму не доплаченої пенсії / з урахуванням всіх доплат, індексу інфляції, річних за порушення зобов`язання по виплаті коштів /, на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 5196, 70 грн. і що пов`язано з придбанням ліків, медпрепаратів, а також транспортні витрати на проїзд до місць лікування- санаторіїв, пансіонатів ; 35000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з зазначених у позові підстав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 вимоги ОСОБА_1 не визнав і пояснив, що позивачу як військовому пенсіонеру і інваліду 2-ї групи проводилась доплата у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з базових сум у розмірі 16, 92 грн. за період 1999 - 2003 р., і 19, 92 грн. за період 2003-2005 р. , визначених Законами України , постановами Уряду, а також згідно керівних розпоряджень МО України.

Законом України від 05.10.2005 р. внесені зміни до ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо розміру підвищення до пенсії інвалідам 2-ї групи і що становить 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому відповідно до сум прожиткового мінімуму, що встановлювався на кожний рік Законами України « Про державний бюджет», позивачу нараховувались і виплачувались відповідні суми до 31.12.2006 року. У зв`язку з передачею з 01.01.2007 р. пенсійної справи позивача до Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області , надалі всі пенсійні нарахування і виплати здійснюються цією установою. Тому вважають, що пенсійні права позивача не порушувались і підстав для стягнення грошових сум, зазначених у позові не вбачається.

Представник Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області вимоги ОСОБА_1 також не визнала і пояснила, що позивачу з часу передачі пенсійної справи до Управління а це з 01.01.2007 року, виплачується пенсія з підвищенням у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно вимог ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в новій редакції. Тому вважає, що пенсійні права позивача не порушені і судовому захисту не підлягають.

В ході подальшого розгляду справи представники відповідачів подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ; безсторонньо/ неупереджено / і добросовісно, з дотриманням рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Ухвалою суду від 30.05.2011 р. вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення сум не доплаченої пенсії з урахуванням індексу інфляції , а також 3 х відсотків річних за невиконання зобов`язань, відшкодування спричиненої матеріальної і моральної шкоди за період з 14.04.1998 р. по 26.11.2006 р. залишені без розгляду з підстав пропуску строку для звернення до суду з позовом по захисту своїх прав.

Тому предметом розгляду по захисту можливих порушених прав позивача повинен бути період часу з 27.11.2006 р. по день ухвалення судового рішення.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером і отримує пенсію у зв`язку з звільненням в запас . Він має також статус інваліда 2-ї групи згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

-
Стаття 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « і яка діяла в редакції до 31.12.2005 року передбачала, що інвалідам 2-ї групи пенсія підвищується з розрахунку 350 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « в редакції Закону України від 05.10.2005 р. за № 2939, з 01.01.2006 року інвалідам 2-ї групи передбачено підвищення пенсії в розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначена норма Закону не визнана такою, що є не конституційною і діє в зазначеній редакції до часу ухвалення судового рішення.

Суми прожиткового мінімуму, які є базовими величинами для підрахунку і виплати підвищення до пенсії, визначаються Законами України « Про державний бюджет « на кожний відповідний рік.

Позивач не заперечує, що суми підвищення до пенсії у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, йому виплачувались Сумським обласним військовим комісаріатом з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.

З 01.01.2007 р. позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 « Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян « знаходиться на обліку у Головному Управлінні пенсійного фонду України в Сумській області , який також виплачує ОСОБА_1 підвищення до пенсії у зазначених вище відсотках від прожиткового мінімуму з вказаної вище дати.

Тому суд приходить до висновку, що підвищення до пенсії позивачу за період з 27.11.2006 року по день ухвалення рішення виплачується згідно діючого законодавства і підстав для захисту його пенсійних прав у судовому порядку не вбачається.

Суд не може погодитись з думкою позивача щодо його права на підвищення пенсії у розмірі 1% згідно вимог ст. 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « , бо ця норма права застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за зазначеним Законом. А пенсія ОСОБА_1 призначена за спеціальним нормативним актом - Законом України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб «, який і регулює питання призначення , виплати пенсії окремій категорії громадян, що проходили військову службу / як у даному випадку /. Тому його доводи в цій частині вимог не ґрунтуються на законі.

Так як суд не вбачає підстав для захисту пенсійних прав позивача, його вимоги щодо стягнення коштів на відшкодування спричиненої матеріальної і моральної шкоди, пенсійних сум з урахуванням індексу інфляції, річних за порушення зобов`язання по виплаті коштів до уваги заслуговувати не можуть.

Керуючись ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , ст.ст.6-9, 11, 69-71, 183-2, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення сум не доплаченої пенсії за період з 27.11.06 р. з урахуванням індексу інфляції , а також 3 х відсотків річних за невиконання зобов`язань, відшкодування спричиненої матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня отримання її копії з вмотивованим текстом.

Суддя Кондратенко М.В.